94 



hvorpaa de leve. Det var mig magtpaaliggende at vide, om 

 ogsaa andre Hvaler plages af disse Orme. Holboll har ingen 

 fundet hos de gronlandske Hvaldyr og sendt mig Lungen af 

 2 Hvaler samt af en Hvidfisk (Delphinus albicans), hvori jeg 

 selv overbeviste mig om, at saadanne Orme ikke fandtes. Alii— 

 gevel vil det veere overmaade vigtigt at faae yderligere Oplys- 

 ning om, hvorvidt ogsaa andre Arter af Hvaler skulde lide af 

 denne Sygdom, og da iseer paa hvilken Aarstid og i hvijke 

 Himmelegne. Hvis denne Plage skulde vsere egen for Mar- 

 svinene, saa kunde man antage, at deres Dykkeevne derved 

 gjores langt svagere, og Slutningerne fra dem til andre Hval- 

 arter turde blive urigtige. 



Om den gronlandske Hval (B. mysticetus) angiver Sco- 

 resby, at den i rolig Tilstand aander 4 — 5 Gange, Holboll 

 derimod kun eengang i Minutet. Tiden, den kan holde Veiret 

 angives til 15 — 20', af Holboll ifolge en enkelt Iagttagelse 

 endog til 27J'. Alle Delphiner synes i rolig Tilstand at aande 

 temmelig hyppigt, men at kunne holde Veiret indtil 15'; 

 men Saelhundene holde det maaskee naesten lige saa laenge, og 

 flere Vandfugle (efter Faber og Holboll) indtil '6— 7', Anas 

 spectabilis (efter Holboll) indtil 9'. 



Saameget bliver vist af disse lagttagelser, at Hvalerne (og 

 Saelhundene) ere istand til at holde Veiret laengere end noget 

 andet Pattedyr, og det er nu physiologisk vigtigt at udfinde, 

 ved hvilke Midler Naturen har givet dem denne Evne. 



Evnen at kunne undvaere Luftens Fornyelse i lang Tid 

 maa deels soges i Lungernes Rummelighed, hvorved en storre 

 Luftmasse kan optages end et kortere Tidsrums Forbrug ud- 

 kraever, deels i egne Foranstaltninger i Blodaarerne, hvorved 

 Blodlobet kan sagtnes eller fremmes, alt eftersom Lungerne 

 indeholde mindre eller storre Maengde af den egentlige Livsluft, 

 af lit. I Henseende til Rummeligheden af Hvalernes Lunger 

 har jeg havt Leilighed til at beundre denne i de ovenomtalte 



