39 



Physiologien; men den Tid er allerede kommen, da man 

 indseer, at denne Adskillelse ingen Grund har; — Organernes 

 blivende Form med deres uafladelige, continuerlige Forandring 

 noie kiendt. er det exacte Udtrvk for deres Functioner. Alle 

 Betragtninger, som abstraheres fra denne, ere nodsagede til at 

 blande fremmede, fra Organisationen ganske udelukkede Phse- 

 nomener — electriske, magnetiske, chemiske — i sine Uuderso- 

 gelser, tomme Hypotheser, som kun tiene til at forvirre Physio- 

 logiens i sig klare og sluttede Conseqvenz, 



Med Totalorganismens Begreb i Naturvidenskaben traadte 

 tillige Geologien frem som en ny Videnskab — Jordklodens 

 Historic. Den samme organiske Metamorphose, som i samme 

 Tid betegnede alle Organisationens Udviklinger, viste sig som 

 en historisk — Jordklodens Udvikling var tillige Totalorgani- 

 sationens, den storste, vigtigste Opdagelse, Historiens ord- 

 i>ende Aand undte vor Tidsalder. Vi have laert at kiende To- 

 talorganisationens Embryo, vi ere opfordrede til at betragte 

 <lens embryoniske Udvikling i Moderens Skiod — Aarhundreder 

 ville forgaae inden det lykkes os at lose den store Opgave, 

 som er os given, og enhver Vildfarelse vil benyttes til at be- 

 nygte dens Realitet. Men alt nu er den grundfastet og kan 

 modigt vove Kampen med sine Modstandere. 



Totalorganisationen har udviklet sig med Jordkloden. — 

 Tor Udviklingens Begreb anvendes paa denne som paa hiin? 

 Et nyt, svacrt S])Orgsmaal, som ikke lader sig afvise. — Kan 

 man tsenke sig et Forhold imellem det Levende og det Dode 

 — imellem Causalitetens udvortes giensidige Bestemmelser og 

 Organisationens indvortes? Hvorledes et uorganisk Legeme kan 

 bestemme et andet forstaae vi, og Bestemmelsen opfattes ved 

 Sandseligheden i Categorier; men Overgangen fra det Dode 

 til det Levende er som den fra Legemet til Sia?len. Dor er 

 ot svajlgende Dyb boi'acstet imellem begge. 



Jog dadler ingenlunde den falskeligeo saa kaldto organibko 



