184 



Bornene og de yngre, paa meget faa Undtagelser naer, 

 scrophulose; 1 havde en Curvatur, 8 af Mandkjonnet havde 

 en purulent Urin, 4 umiskjendelig Suppuration i Blaeren, 15 

 havde lidt af Nyresteen. 



Ved en i sit lite Aar opereret fandt i Lobet af 3 Aar 

 en ny Steendannelse Sted; Stenen var Ids og svampet, Ope- 

 rationen blev her tvende Gange udfort, nemlig i Aaret 1815 

 og 1818. . Begge Gange forlod han, tilsyneladende fuldkommen 

 helbredet, Hospitalet; Sygdommen recidiverede senere, og 

 havde, da han paa ingen Maade vilde underkaste sig Opera- 

 tionen den tredie Gang, under Suppuration i Blaeren og sand- 

 syniigt i Nyrerne, hans Dod, udenfor Hospitalet, paa Landet, 

 tilfolge. 



6 havde samtidigt Here Stene i Blaeren indtil 3 — 4. De 

 fleste af de uddragne Stene havde, efter mit Skjonnende, en 

 af Urinsyre, Phosphorsyre og Kalkjord, og nogle, en af denne 

 og Magnesia tillige, sammensat Basis. De skulle noiere under- 

 soges af en herudi ovet Chemiker, og Resultatet skal da 

 nsermere meddeles. Ikkun 1 var umiskjendelig en Morbaersteen, 



Grundede Beskyldninger for et forhen, isaer med Hensyn 

 til Misbrug af Spirituosa fort uordentligt Levnet, vare nogle 

 af de aeldre Patienter ei frie for. 



Patienterne vare deels her fra Byen, deels fra Landet, 

 men fra saa forskjellige Steder og Egne, at ingen Slutning 

 med Hensyn til enkelte af disses saerdeles Disposition for denne 

 Sygdoms Udvikling, heraf kunde uddrages. Det samme gjaldfc 

 ogsaa om deres Haandtering, Erhverv og Stand. 



Den storste Steens Vaegt var 14 Lod 2 Qvintin, og be- 

 staaer sandsynlig af Phosphorsyre med Kalk og Magnesia. 

 Patienten dode som anfort. 



Den storste af de med heldigt Udfald uddragne veiede 

 7 Lod 2 Gran. 2 — 3 Lod var Middelvaegten for de enkelte 

 Stene. Storrelsen stod ei i Forhold til Alder, Kjon, eller 



