207 



og giver tilsidst en rigelig kulagtig Masse. Ved Destructionen 

 giver den en hviid Damp. Hiin ligefrem indtorrede Syre kan 

 iovrigt, som let sees, ikke vaere den rene Phosphacetsyre, saa- 

 som den ved Neutralisering med Baryt giver de tre forskjel- 

 lige Salte. 



Hvad angaaer de to af disse, hvilke man har paa Filtret 

 efter nogen Udvaskning af den derved samlede hvide, dynd- 

 agtige eller gallertagtige Masse, saa kan jeg anfore folgende. 

 Til en saa fuldstaendig Udvaskning, at det fralobne ei laenger 

 faeldes betydeligt ved Svovelsyre, fordres en meget storMeengde 

 hedt Vand. Den derved erholdte Oplosning giver ved Ind- 

 torring en mindre utydelig krystalliseret Saltmasse end det 

 letoploselige Barytsalt, og den antager ei det fernisagtige Ud- 

 vortes. Med salpetersyret Solvoxyd giver den ligeledes et 

 bruunt, men mindre morkt farvet Bundfald. Med salpetersyret 

 Blyoxyd danner den et hvidt Bundfald, men dette er storflok- 

 ket, ei pulverformigt som det af det phosphacetsyrede Blyoxyd. 

 Med Chlorcalcium giver den intet. Ved Braending giver den 

 ligesaalidet som det phosphacetsyrede Baryt, letantaendelige 

 Producter; men Besiduet af det staerkt braendte tungoplose- 

 lige Salt er mindre kulrigt end det af det letoploselige. Med 

 concentrerct Svovelsyre bliver det ogsaa langt mindre farvet. 



Det resterende uoploselige Salt har jeg endnu ei naermere 

 undersogt. 



Efter disse Besultater over Produclerne af Vexelvirkningen 

 mellem Phosphor og Acetone fandt jeg Anledning til ogsaa at 

 undersOge Forholdet mellem JEther og Phosphor, skjont den 

 Omstaendighed, at en aetherisk Phosphoroplosning i saa lang 

 Tid har vacret kjendt, og saa ofte, til medicinsk Bnig, er blc- 

 ven tilvirket og behandlet, na?sten kunde lade fonnode, at 

 intet macrkeligt derved var at finde. 



Dot har imidlertid ved mine Forsog viist sig, at Phosphor 

 ligesaalidet opluses uforandret i /Ether som i Acetone, selv 



