224 



c) Med Hensyn til den Elektricitets-Frembringelse, som 

 opstaaer imellem Metaller og Saltoplosninger af tunge 

 Metaller, synes den almindelige Lov at gjelde, atMe- 

 tallerne liver Gang antage den Elektricitet, som de 

 faae ved den umiddelbare Berorelse med det i Oplos- 

 ningen indeholdte Metal. Man kunde troe, at Grunden 

 hertil ligger deri, at det oploste Metal udskilte sig 

 af Oplosningen og dannede et tyndt Lag om det ind- 

 sacnkte Metal, hvorved altsaa en saedvanlig galvanisk 

 Kjede af 2 Metaller vilde opstaae, som maatte give 

 det omtalte Resultat. Denne Forklaring lader sig imid- 

 lertid ikke anvende i alle Tilfaelde, da det ogsaa ind- 

 traeder hos Metaller, som ikke kunne udskille det 

 oploste Metal, f. Ex. ved Guld og salpetersuur Qvaeg- 

 solvilte-Oplosning. Man kunde derfor af disse Forsog 

 drage et Argument for den atomistiske La?re, som 

 forudsaetter, at Legemerne endnu existere ganske ufor- 

 andrede i deres Oplosninger; ogsaa kunde disse For- 

 sog tjene til at controllere den galvaniske Spaendings- 

 raekke. Til Oplysning af den anforte meget maerke- 

 lige Lov, vil jeg endnu kun tilfoie nogle Raekker. 



1) I en Oplosning af salpetersuur Solvilte forholde sig alle 

 i disse Forsog provede Metaller, med Undtagelse af Platin, 

 positive, og saaledes, at de i Almindelighed give meget 

 staerke Virkninger og desto staorkere, jo neermere de ligge 

 den negative Ende. Zink giver altsaa staerkest Virkning, 

 ja endogsaa staerkere end ved Beroring med Kobber. 



2) I en Oplosning af salpetersuur Qvaegsolvforilte blive alle 

 Metaller positive og hvad der er meget mserkvaerdigt , de 

 mere negative Metaller som Guld, Platin og Solv staerkere 

 end de mere positive Metaller, Jern, Blye, Tin, Zink, og 

 disse sidste blive endogsaa svagt negative. Om der maa- 

 skee herved dannedes en ny opstaaende galvanisk Combi- 



