40 



tes som skulde vsere lige interessante for Lsegen og 

 den Naturkyndige. At disse Mdder indshrcenhedes til 

 tvende , et atibnende og et sluttende , istedetfor de hos 

 Tydskerne almindelige fire, er det forste jeg vouer 

 atforeslaa; derved van d tes ogsaa Tid til Forhandlin- 

 gerne i de enskilte Sectioner. 



Dernaest troer jeg at i disse lange Afhandlinger 

 aid rig burde oplaBses, men ikkun kortere Meddelelser 

 af nye Opdagelser, elier af Forsog og Iagtagelser, der 

 tiente til at forkaste eller bekraefte Andres, Meddelel- 

 ser, hvorom strax de forsamlede Laerdes og erfarne 

 Laagers Meninger kunde hores, og Meget, langt sna- 

 rere og langt bedre, ved den mundtlige Discussion i- 

 mellera disse afgiores end nu skeer ved den skriftlige 

 eller prentede. At alt hvad der kunde tiene til Vi- 

 denskabens Tarv maatte tilstaedes Adgang, derom kun- 

 de vel ikke tvivles, men endnu bedre vilde Forsam- 

 lingens Hensigt opfyldes, naar der tillige forud bestem- 

 tes enkelte Gienstande, hvorpaa de trende Rigers Lae- 

 ger i deres Hiemstavn inden det paafolgende Mode ar- 

 beidede, bvorover de samlede Erfaringer; og disse 

 Arbeider, disse Erfaringer skulde da i Modet selv sam- 

 menlignes og veies og bvis de fandtes vserdige dertil 

 udgaae i Verden med et Slempel, der sikkrede dem 

 en fast Plads inden Videnskabens og Kunstens Graendser. 



Dette mit andet Forslag fremlaegger jeg til vide- 

 re udarbeidelse; hvis jeg personlig bavde vaeret tilstae- 

 de i Moderne, og ikke blot som nu, kun i Tankerne 

 fulgt mine Colleger i deres Discussioner, vilde jeg i 

 den laegevidenskabelige Section have gaaet et skridt 



