94 



er derfor maaskee den nyere Fangepleies vakkreste Si- 

 de, at den ogsaa udstraekker sin Omhue til dem, der 

 endnu ikke kuniie kaides Forbrydere eller ere losladte 

 af StrafFefaengslet. Er det Pligt at sorge for den dom- 

 faeldte Forbryders legemlige, sjaelelige og moralske 

 Velbefindende, er det visselig en ikke mind re Pligt at 

 drage Omsorg for, at Varetaegtsfangen , som maaskee 

 kan vaere uskyldig i den Bi5de, for hvilken han sig- 

 ies, og derhos et ufordaervet, moralsk godt Menneske, 

 ikke under sin Faengsling lider Skade paa sin Mora- 

 lifet og Helbred. Ved at udstisekke Reformen ogsaa 

 til Varetaegtsfaengsler vil Man erbolde mindre sletle 

 Forbrydere i StrafFefaengslerne og derved lette sig Ar- 

 beidet i disse. Derfor finde vi i flere Stater ogsaa Va- 

 retaegtsfaengsler byggede og beslyrede efter det ene 

 eller det andet af de nyere Systemer. En Maengde 

 Fanger have, efter deres Losladelse af Straffeanstalten, 

 intet Tilhold og Tntet at ernaere dem ved. De nodes 

 derfor lit at stjaele eller begaae andre Forbrydelser 

 for at opholde Livet — de biive grebne — sagsogte 

 — domfaeldte og befolke saaledes snart igjen Faengs- 

 lerne, som de nys forlode. For at forebygge deslige 

 Recidiver, eller dog at formindiike deres Antal, liar 

 Man i de fleste Lande, hvor Reformvaerket er be- 

 gyndt, dannet Selskaber, der anlage sig 15sladte Fan- 

 ger, give dem Tilhold og sorge for deres anslaendige 

 Anbringelse, 



Uvidenhed om sine Piigter, sleite Exempler i 

 Hiemraet, Lediggang, ere de hyppigste Aarsager til 

 Forbrydelser. Ledet af denne Erfaring, bar Man i den 

 senere Ticl i de fleste Lande oprettct A*yler for Smaae- 



