80 



Heraf sees, at Cylinderens Svingetid i de forste tre Aar jkke 

 har forandret sig, og at altsaa dens Intensitet ikke har tabt 

 sig; og da enhver kunstig Magnets Tab af Intensitet altid er 

 storst i den forste Tid efter Strygningen, saaledes at dens Kraft 

 med Tiden nsermer sig til en vis Graendse, som den ikke over- 

 skrider, saa kan heraf sluttes, at denne Naal har vaeret uforan- 

 derlig. Da nu Naalens Svingetid fra 1820 til 1823 har vasret 

 naesten uforanderlig, eller maaskee aftaget henimod eet Secund, 

 derpaa fra 1823 til 1828 eller 1829 tiltaget 4§ Secund, og 

 fra 1828 eller 1829 til 1839 aftaget omtrent 7J Secund, saa 

 synes her at vise sig en periodisk Forandring i Jordens mag- 

 netiske Intensitet. Kraften har nemlig tiltaget lidet fra 1820 

 til 1823 og derpaa aftaget til 1828 eller 1829, og atter til- 

 taget til 1839. Fortsatte Iagttagelser i 1840 tyde hen paa, 

 at Svingetiden igjen begynder at forleenge sig, altsaa den mag- 

 netiske Intensitet at aftage. Herved synes altsaa et Minimum 

 af Svingetiden at indtraefTe imellem 1820 og 1823, et Maximum 

 henimod 1829, og atter et Minimum i 1839. Men i de fra 



