62 FORSTA ALLMANNA SAMMANKOMSTEN. 



staende drag af var tid. Hos den antika bildningen var 

 sinnet for naturen annu i ringa man utveckladt, naturforsk- 

 ning visste lion knappast af; medeltiden var i hvarje fiber 

 genomstrommad af uraldrig ofvertro; det ar forst under det 

 ej annu halfgangna artusende vi kalla den nya tiden, som 

 naturforskningen blifvit kulturens ledande element. »Vara 

 forskningar och ron», sade Berzelius pa detta rum for 38 ar 

 sedan, »aro fragor stalda till naturen. De resultat vi fa aro 

 hennes svar. For att erhalla sakra ocli tydliga svar, m^ste 

 vi forsta att fraga val». Eii vigtig lardom bar i detta han- 

 seende vunnits och erkannes numera allmant, den nem- 

 ligen, att naturen icke svarar for oss begripligt pa allmanna 

 fragor; i enskildheter vill hon fragas af oss, var egen ove. 

 tenhet maste vi »sla en detail», om vi ej vilja lemna henne 

 i ro. Det ar denna lardom, sa tung den ma forefalla, som 

 fyller vetenskapens leder; en bvar ser sig nemligen der finna 

 en plats, och allt talrikare blifva de vapenfore, som sam- 

 las under fanorna, ehvad det ar fraga om kraftens och ma- 

 teriens oforstorbarhet, eller om det lefvandes former, som 

 oupphorligt forintas och oupphorligt strafva att anyo trada 

 fram ur det formlosa. * 



Att ofverse hela det ofantlis-a arbetsfaltet ar lano;e sedan 

 icke mera tankbart, — men det veta vi, att i hvarje stund 

 vinnas resultat, af hvilka hvart och ett ar fullt af framtid. 

 Huru vacker den andel ar, som vara nordiska folk af omse- 

 sidigt forst adda tungomal haft i denna vinst, blott sedan sist 

 vi mottes, det skulle jag vilja kunna saga, om min formaga 

 tillstadde det pa nagot vis. Om jag det kunde, huru manget 

 beundransvardt drag, for alltid antecknadt i vetenskapens 

 hafder, skulle jag da ha att erinra Eder om, fran det stilla 

 arbete, som med dagliga, skenbart sma omsorger fostrar upp 

 nya sanningar och sander dem ut i vetenskapens vida verld. 

 Det bander, som vi veta, siirdeles i de forskningsarter der 

 iakttagelse ar grunden, att gator stalla sig fram, som detta 

 hemvanda arbete icke far bander med. Da kallar en dristig 

 forskningslust pa handrackning och ger sig astad. Andra 

 nationer, rikare pa folk och medel, tala ofta om sadana be- 

 drifter — denna gang skulle afven vi hafva att saga nagra 



