96 ANDEA ALLMANNA SAMMANKOMSTEN. 



var gifvet till fortsatt byggande pa den gifna grunden med 

 en hastighet, hvarom man forut knappast kunnat gora sig 

 nagon forestallning. Man menade sig visserligen liafva gjort 

 allt for litet, om upptackten salunda skulle inskranka sig 

 till, att man latit den af gammalt bekanta regelbundenlieten 

 vid de enkla eller multipla proportionerna upphojas till lag, 

 ocli konstruerade sa det »konstanta» ocli for hvarje element 

 orubbligt gifna atomvardet sasom battre motsvarande det 

 splitter nya i upptackten, men forbisag dervid a ena sidan, 

 att teorien endast bar att i sig inordna det experimentelt 

 gifna, icke att konstruera a priori, a andra sidan, att genom 

 en dylik pa fri hand gjord inskrankning i begreppet vid 

 den praktiska tillampningen vida mer var forloradt an vunnet. 



Den vigtigaste konseqvensen af antagandet af atomer 

 ar mojligheten att i foriiiler ange amnenas sammansattning, 

 ocb detta ej minst i de ofta forekommande fall, da olika 

 s. k. isomera amnen icke endast innehalla samma bestands- 

 delar, utan ocksa i fullkomligt samma bade absoluta och 

 relativa mangd. Da foreningarna uppkommit genom sam- 

 manslutning af atomer, maste olikheten forklaras genom de 

 olika siitt, hvarpa atomerna lagras till hvarandra, I uppstal- 

 landet af honstitutionsformler. motsvarande denna atomernas 

 lagring, fann salunda Berzelitjs pa goda grunder »det hogsta 

 mal, hvartill vetenskapen hade att strafva». Fa af Berzelii 

 satser hafva emellertid med sadan ifver bekampats som denna, 

 och detta just af de kemister, som grundade sitt vetenskap- 

 liga rykte pa det fulla hafdandet af volumatomernas ratt, 

 onekligen ett af de markligaste bevisen pa den oklarhet i 

 uppfattningen af atombegreppet, som sa ofta gjort sig gal- 

 lande, da man val ej gerna kan antaga, att endast begaret 

 att opponera dikterat det fornama forakt, hvarmed fragan 

 om konstitutionsformlerna pa sin tid bemottes ifran detta hall. 



Med faststallandet af atomvardet blef, alia betanklig- 

 heter oaktadt, anvandandet af lagringsformlerna en simpel 

 nodvandighet. 



Vi inse latt, med hvilken oerhordt storre sakerhet, man 

 numera kunde rora sig vid forsoken att utleta de for hvarje 

 sarskildt fall sannolika formlerna, da man vid kannedom af 



