BJERKNES, HYDRODYNAMISKE ANALOGIER. 187 



til nojagtigt at angive det kritiske Punkt, livor under visse 

 Forhold Eepulsioneu gaar over i en Attraktion. 



De sidst anforte experimentelle og aualvtiske Resul- 

 tater hang egentlig fra forst af sammen med de saakaldte 

 akiistishe Tiltro'kninger og Frastodningeo\ der for no2'le Aar 

 tilbage vakte saa megen Opma?rksomhed mellem Fysikerne. 

 Ogsaa Billeder, hentede fra Lairen om Magnetismen, be- 

 nyttedes for analytisk at forklare deres Virkemaade. Men 

 nogen Analog! med de temporaer-magnetiske Fsenomener, 

 ialfald noofen sriennemofribende Analooi mod disse, lod si<^ 

 endnu ikke heraf hsevde, selv ora man i den angivne Lov 

 for Tiltrsekningen og Frastodningen havde bemaerket, ved 

 Siden af det ovennaevnte, at paa en vis Maade pm^auiagne- 

 tiske og diamagnetiske Forhold fandt Sted. 



Efterat imidlertid gjennem mine Forskninger den fuld- 

 staendige inverse Lighed med de permanent magnetiske Fae- 

 nomener var bleven paavist for de isokront vibrerende Le- 

 gemers Yedkommende, laa det nser at taenke, at disse ahi- 

 stiske Kraftvirkninger og disse 'pertnrherende Virkninger, der 

 under Forsogene ikke sjelden iagttoges (navnlig hvor Af- 

 standene vare saa smaa, at ikke Isengere de omvendte 5:te 

 Potenser af disse etc. kunde ssettes ud af Betragtning), at disse 

 Kraftvirkninger altsaa kunde paa analog Maade haenge sam- 

 men med en Art hydrodynamisk Temporrrr-Magnetisme. i\Ien 

 Erkjendelsen af det rette Forhold hermed var vanskeliggjort 

 paa Grund af Komplikationen i de Udtryk, der gjennem 

 Kalkylen vare fundne at skulle betegne Kraftaktionerne af 

 de naest hojere Ordener, af 5:te, 6:te og 7:de. En Transforma- 

 tion af disse Udtryk var altsaa nodvendig, for at Analogien 

 skuldc kunne brino;es tilEvidens; oor hertil mano^ledc endnu 

 den rette Nogle, saalapnge Opmaerksorahedcn vedblivende 

 faestede sig blot mod de absolute Oscillationcr, der gjennem 

 et Legemes Vibrationer — Pulsationer eller Oscillationcr — 

 induceredes hos rt andet. Mangt off meget i disse Pertur- 

 bationsfaenomener saa fra dctte Synspunkt hojst uforklarligt 

 ud og kunde ikke bringes i den rette Samklang med den 

 tidligere Teori om de isokrone Svingninger eller de per- 

 manent hydromagnetiske Forhold. 



