JOHNSTRUP, KRYOLTTKN I GROXLAND. 2o9 



hvor det var temmelig hyppigt, men indskraenket til et me- 

 get begraendset Omraade. Krystallerne vare vel udviklede, 

 indtil en Tomme lange, og optraadte hyppig som Tvillinger 

 med Sammenssetningsfladen J P oo . 



b) / det periferiske Kryolitparti, der ligesom en Skal 

 omgiver det centrale, kan der vel findes de samme Mi- 

 neralier som i det foregaaende Parti, men de ere tilstede 

 i betydclig mindre Maeugde, med Undtagelse af Kvartsen. 

 Sssrkjendet er dog, at der ved Siden af dem optrseder ad- 

 skillige for Centralpartiet aldeles fremmede Mineralier, navnlig 

 Feldspat, Ivigtit, Flusspat, Tinsten, Molybdsenglands, Arsen- 

 kis og Columbit. Xaestefter Kvartsen spiller Feldspat og 

 Ivigtit her den storste RoUe. Dette Ba^lte bar en Maegtigbed, 

 der fra nogle faa Fod kan stige indtil 100, og medens Grsend- 

 sen ind imod det centrale Kryolitparti er temmelig skarp, er 

 den derimod aldeles umaerkelig imod det tredje og yderste 

 Parti, der senere bliver omtalt. I den sydvestlige Del af det 

 periferiske Kryolitparti, bvor Msegtigbeden er storst, fore- 

 komme de for dette Parti ejendommelige Mineralier byppigst 

 og antage de storste Dimensioner. 



Hvad nu Hovedbestanddelene angaar, da bar Feldspaten 

 en lysegul Farve, ingen Spor af Tvillingstribning og to ty- 

 delige Gjennemgange, der synes at staa lodret paa binanden, 

 bvilket berettiger til at antage den for en Ortoklas. Dette 

 bckrasftedes ogsaa ved en af Kand. Lorenzen foretagen Ana- 

 lyse, bvorefter den indebolder benved 17 pC. Kali. Ved at 

 imdersogc i polariseret Lys et Pra^parat, der var slebet 

 parallelt med den basiske Flade, saaes den gitterformige 

 Stribning, som Descloizeaux bar betegnet som ejendommclig 

 for Mikroklih., en Fcldspatart, der overbovcdet synes at bave 

 en meget stor Udbredelse i Gronland. 



Tydeligt udviklede Feldspatkrystaller ere ikke meget 

 byppigc og som oftest smaa: dog liaves enkelte 1 — 2" store 

 med de ved Feldspaten liyppigst forekommende Fbider (oP. 

 CO P . P CO .2P 00 . P og 2P 00 ), der bave en noget ujajvu Over- 

 flade. Det interessantestc ved dem er, at man tydeligt kan 

 sec, at Krvoliten ikkc blot bar omirivct dem, da de dannedes, 

 men ligefrem va:ret en Ilindring for Ivrystaldannclscn. sa:i 



