262 AFDELNINGEN f6r MINERALOGI OCH GEOLOGI- 



der se tydllgt skiktade lerlager a omse sidor oragifva ler- 

 biiddar, hvilka iiro fullkomligt massformiga. 



Uti livitalerorna vid Stieuitz-See i granskapet af Ru- 

 desdorf uara Berlin, pa hvilka den ofverliggande ismassan 

 iitofvat ett starkt tryck vinkelratt mot lagringen, ser man 

 jifven harmed ofverensstammande foreteelser, nemligen orub- 

 bade lerlager vexlande raed andra, hvilka blifvit i hog grad 

 forandrade. 



Granitgneisen (gneisgranit, urgranit, Tornebohm p. p.) 

 adagalagger i hela sitt upptradande i annu hogre grad an 

 de forut namnda o-ranitvarieteterna det nara sambandet mellan 



CD 



den massformiga graniten och den lagrade gneisen. Har 

 den har framstalda uppfattningen angaende Orebro- och 

 Stockholmsgraniten sin riktighet, sa maste den samma afven- 

 ledes giilla for gneisgraniter, hvilka annu tydligare visa det 

 nara sambandet mellan granit och gneis, hvilken senare 

 bergart i foljd af intraifade forandringar ej langre har tyd- 

 lig parallelstruktur. D:r Tornebohm forklarar detta, afven 

 af honom erkanda sammanhang mellan gneis och gneisgranit 

 (urgranit), hvilken han a user vara eruptiv, i ofverensstam- 

 melse med tuffernas bildning under vulkaniska eruptioner. 

 Angaende den grofkristalliniska granit, som blifvit kal- 

 lad pegmatit, och dess bildning hafva asigterna varit delade. 

 Under det att den a ena sidan, t. ex. af prof. Kjerulf, blif- 

 vit uppfattad sasom eruptiv *, har den a andra sidan, t. ex. 

 af de svenska geologerna, i allmanhet ansetts snarare som 

 utsondrinp'ar ur de omo;ifvande bersarterna. ** Att detta 

 senare ar forhallandet med en del af pegmatiterna, i syn- 

 nerhet med dem, hvilka utgora verkliga sprickfyllnader, lar 

 ej kunna bestridas. Det samma torde galla om de sma adror 

 eller kortlar af pegmatit, hvilka sa ofta forekomma i gnei- 



* »Paa utallige Steder er Grundfjeldets Lag gjennembrudt af Granit og 

 stribet Granit i svaere Masser eller af grofhprnet Granit i svcermcnde Ganges. 

 Stenriget og Fjeldlteren. Tredje Udgave, Sid. 257. 



** »Alla» — G. NOEDEXSTROM, A. E. NORDENSKIOLD, E. Erdmaxn, A. 

 E. TORNEBOHM — s^voro euse att betrakta pegmatiterna sasom utsondringar 

 ur de omgifvande bergarterna. Toenebohm anraarkte, att under de senaste 

 decennierna knappast nagon svensk geolog forfaktat pegmatiternas eruptiva 

 nature. Geologiska Foreningens i Stockholm forhandlingar. Fjerde bandet, 

 sid. 116. 



