OM HYDROGEAFISKA UNDEESOKNINGAR. 315 



grundligare undersokning. Da fragan emellertid iir af stort 

 intressc, ansag jag mig dock kimna har framstalla den, och 

 jag vill nu forsoka att inleda diskussionen derom. 



Hvad som i forsta rummet har tilldragit sig min npp- 

 marksamhet ar de talrika och detaljerade beskrifningar, som 

 vi finna i vara tekniska tidskrifter, pa undersokningar, som 

 i detta afseende pagatt i andra lander, t. ex. i Tyskland. Det 

 iir i sjelfva verket kolossala arbeten och ofantliga kostnader, 

 man der har nedlagt och fortfarande nedhagger pa under- 

 sokningar af floder och vattendrag. Xiir vi jemfora detta 

 med forhallandena har i Sverige, i Xorge och, sasom jag tror, 

 afven i Danmark, sa kunna vi knappt underlata att gora oss 

 den fragan: aro da vi alls icke i behof af dylika undersok- 

 ningar? Det som i den vagen ar gjordt, atmiustone har i 

 Sverige, ar namligen sa ytterst obetydligt, att det knappt 

 fortjenar namnas. Antingen maste derfore forhallandena i 

 detta afseende vara mycket olika i vart land, mot hvad de 

 aro i andra lander, eller ocksa hafva vi annu icke liirt oss 

 att inse behofvet af dylika undersokningar. Jag vill for den 

 skull forst soka visa, hvad anlednino-en kan vara till det 

 myckna arbete och de stora kostnader, som Tyskland offrat 

 pa undersokningar af sina vattendrag, for att sedermera jem- 

 fora vara forhallanden dermed och tillse, huruvida icke moj- 

 ligen samma skill, om ocksa i nagon man modifierade, fore- 

 finnas afven hos oss. 



Att ett land sadant som Tyskland har maktiga och vig- 

 tiga skal, som tala for anstiillandet af omfattande hydrogra- 

 fiska undersoknincjar, ar emellertid latt nog att inse. I Rhen- 

 litnderna t. ex. med sin tata befolkning, sina bordiga fait och 

 sina rika resurser, hvilka dock i mdnga afseenden aro be- 

 roende af de vattendrag, pa hvilkas strander folket bor, ra&- 

 ste det tydligen vara af stor vigt for inbyggarne att grund- 

 ligt kanna till dc vattendrag, kring hvilka de intagit sina 

 bostiider. Dctsamma iir ock, dtminstone i viss mSn, forhal- 

 landet iifven med Tysklands ofriga storre floder, sasom Elbe. 

 Weichsel, Donau o. s. v. Soker man deremot att lUerlinna 

 uSgot dylikt hos oss, sk maste det erkiiunas, att nagot sadant 

 (innes hiir icke. \ i hafva i allmiiuhet icke nagon motsva- 



