HOLMGREN, HUEU DE FARGBLIXDE SE FARGERXA. 553 



Bormalt farizsinne, i den vanliffa fjansjbara betvdclsen af detta 

 ord, se atminstone hufviidfargerna pa viisentllpfen samma siitt. 



Den satsen, att alia personer, hvilka vid objektiva prof 

 forhalla sior till faro:erna i naturen sasom normalseende, af- 

 ven haf'va samma subjektiva fornimmelse af desamma, be- 

 hofde hr H. for sitt jindamal iippstiilla sasom ett axiom och 

 trodde, att inixen befoizad invandninoj deremot skiiUe kunna 

 goras. ]\Iedgafves detta, sa behofde blott en sadan person 

 se med en far<rblinds ocja for att sedan alia normalseende 

 skuUe o'enom honom siittas i tlllfalle att o^enom obiektiva 

 bevis erfara, burn den fars:blinde se fargerna. 



Xii gifves det emellertid, enligt br H., en mojligbet for 

 en normalseende att se med en fargblinds oga, namligen i 

 det fall att man kunde finna en person, som vore fiirgblind 

 blott pa det ena ogat, men normalseende pa det andra. 

 Denna persons bjerna stode da i organiskt samband pa en 

 o'ano; med ett farofbliudt ocb ett normalseende og;a. Han 

 vore med ett ord pa en o-anfj en normalseende och en farcr- 

 blind i samma person och vore omedelbart i tlllfalle att med 

 sitt normalseende oga kontroUera den subjektiva fornim- 

 melsen hos den fiirgblinda synapparaten for att sddermera 

 pa objektiv vag gora densamma klar for alia normalseende. 



Ledd af denna tankegang hade hr H. pa de senare ;\reu 

 ifrigt sokt cfter tillfiille att fa studera ett fall af denna be- 

 skaffenhet. Att soka derefter var sa mycket mindre obe- 

 rjittigadt, som literuturen redan forut npptager nagra sridana 

 fall och som dessa fall tyvarr endast blifvit uppteckuade 

 Si\som kuriosa, utan att man synes hafva haft m'igon tauke 

 p&, att de kunnat anvandas for det vigtiga iindamal, som hiir 

 blifvit antydt. 



Filro-blindhetens vanliga beniio-enhet att dolia sic? och 

 nodvilndifdicten att liksom mod vald drafja densamma fram 

 i liuset framtriidde i detta fall i hoofre crrad iin vanlisrt, Ocli 

 detta kunde man hitt viinla sig, di\ sannolikhetcn for att en 

 cnsidigt fiirgblind liittarc iin en dubbelsidigt fiirgblind skullc 

 i'orbise sitt naturfel iir mycket storre, all den stund detsamma 

 i vanliga fall alldeles doljes af det andra ogats normala syn. 

 Denna omstiindighet jemte sjelfva sakens vctenskapliga vigt 



