SEGELFAiiTYG 1 JEMFOKELSE MED ANGFAKTYG. 395 



Sverigcs kommerciellc Forhold til Udlandet, fremgik dot, 

 at dennc Udstykning af VareforscndelscrDC i Perioden 1871 

 — 1876 vaesentlig havde gjort sig gjieldende ligeoverfor Norge, 

 Tyskland og England, altsaa tre af de Landc, med hvilke 

 Sverige stod i den stajrkeste Beroriug. Med Hensyn til 

 dette Forhold henviste Talercn til en Afhandliug i Natio- 

 nalokonomisk Tidsskrift 14 Bind: '^Nogle Resultater af den 

 matematiske Metodes Anvendelse paa HandehstatutikemK Der- 

 som man delte Perioden 1871 — 1876 i to Halvdelc ouj; satte 

 Gjennenisnitsvaerdien af Forsendelsernc i den Istc Ilalvdel 

 til 100, vilde man ved Hjaelp af den af Taleren i hans Fore- 

 dra^' under forriiji:e Mode fremsatte Tra(ikli<i^niut^ fiude, at 

 GjennemsnitsvEerdien af Forsendelserne var noget mindre 

 i den 2den Halvdcl, idet den nemlig ligeoverfor Tyskland 

 oo- EnMand var gaaet ned til 91 02: lii^eoverfor Norore til 

 89. Dennc Forandrini»:, der for et saa kort Tidsrum var 

 ganske betydelig, vilde altsaa sige, at der i Handelsrorelsen 

 var en ganske bestemt Tendents til at gaa over til at for- 

 sende Varerne med de rei2:elma3ssif{c Befordrini^smidlcr; 

 dcnne Tendents til at forsende Varerne i mindre Kvanti- 

 teter var vistnok af soirlig Betydning ligeoverfor Sejlskibe, 

 men naturligvis ogsaa ligeoverfor de Dampskibe, der gik i 

 den lange Fragtfart udcn at va3re knyttede til faste bestemte 

 Kuter. Gjenncm fortsattc og faktiske Undersogelser vilde 

 man kiinne paavise de Riiter, hvor Vareforsendelserne var 

 mindst udstykkedc og altsaa mest fordelagtige for Sejlskibe, 

 0*1 disse Undcrsoixelser vilde va3rc af den allcrstorste Bc- 

 tydning baade for Vareomsictningen og for Skibsfarten. Det 

 var klart, at der, hvor den samme Transportmicngde og 

 Vierdi oplostes i mange mindre Dele, vilde opstaa et for- 

 oget Arbejde: der skulde skrives Here Breve og Telegram- 

 mer, der skulde toldklarercs og deklareres i storre Udstruik- 

 nin«^ o": med det saaledes i alio Ketnini^er foroirede Ar- 

 bejde vilde ogsaa Fortjeuesten formindskes. Dette Moment 

 kunde ikke lades ude af P)etrasj:tnini;, naar der var Tale om 

 do daarllge Tider, idet dcnne Udstykning I'ordrcdc flerc 

 Personer ouj meiret mere Arbeidskraft til samme Tid, som 

 den stigendu Konkurronce hai vuuseiitlig bestemmende for 



