dalstr6m, tagtelegrafen. 397 



kunna meddcla sig med detsamma. Mangfaldiga forslag ha 

 ocksa i dcssa afseenden blifvit framstalda. Men niistan alia 

 dcssa forslai]: ha cndast haft till mal att vid en o^onblicklio: 

 beroring pa en viss punkt af banan kunna sanda en pa for- 

 hand bestiimd signal mellan stationerna och jernviigstaget. 

 Om denna signal blifvit mottagen, ratt iippfattad och for- 

 stadd cUcr icke, derom har nagon upplysning ej kunnat er- 

 hA,llas. Vid det system deremot, som jag har skall ha iiran 

 omniimna, har den princip blifvit lagd till grund, att for- 

 bindelsen skall vara standie;, oafbruten och omsesidic; under 

 tagets hela gang mellan tvenne narliggande stationer. Kon- 

 struktioncn ar i korthet foljande. 



En telegrafledning uppsiittes pa vanligt vis med den 

 skilnad blott, att stolparna stiillas ofverallt pa samma afstand 

 fran banans midt och isolatorcrna siittas pa lika hojd ofver 

 sparet. Under hvarje upphangningspunkt spannes en sar- 

 skild trad, som fastes i ofvertraden ett stycke pa hvardera 

 sidan om upphangningspunkten. Genom denna undcrtrad 

 crhalles en af inga fasta punkter afbruten, sa att saga fritt 

 svixfvande lednino:strad. 



En rulle af tunn metallplat uppsattes medelst en stall- 

 ning pa en vagn i taget pa sadan hojd och sadant afstand 

 fran vagnen, att ledningstraden standigt kan hvila pa ruUen. 

 Tradcns tyngd satter rullen i rotation, sa snart bantaget ar 

 i rorelse. I vagnen placeras en tclegrafapparat af samma 

 slag, som auviindes a stationerna, och hvilken siittes i for- 

 bindelse a cna sidan med rullen <^cnom en inledninfrstrad, 

 som fastes i rullcns stilUning, a andra sidan med jorden 

 genom en trad, som gar till vagnens underrede. 



Telegraferingen sker sedan lika obehindradt, som om 

 apparaten vore uppstiild pa en fast telcgrafstation. Men i 

 stiillct for att vid den sistniimnda den elektriska strommcn 

 tvingas -att gcnomga telcgrafapparaten och derifrrm taga vii- 

 gen antingen till bortomliggande stationer cUer till jorden, 

 milstc den hilr dclas vid tradens beroring med rullen, ocli 

 on del ofvergar till den scnare, en annan del fortsiltter sin 

 viig framiit. Iluru stor del som ofvcrgilr till tagapparaten 

 bcror viisentligen pa jordledningcns styrka, och dct var fra- 



