WITTROCK, OM DET HYPOKOTYLA INTERNODIET. 441 



stiindighet af stor betydelse i namnda afseende. — Det ar 

 bekant, att en del monokotyledoner vaxa i vatten. Dessa, de 

 s. k. Helobieerna, siigas i embryostadiet alia vara forsedda 

 med en lang hypokotyl led. Jag bar icke sett mer an tva af 

 dem i groningsstadiet, namligen Alisma plantago och Sagit- 

 taria sagittcefolia, och hos dessa kom det hypokotyla interno- 

 diet till full iitveckling, sa att jag tror, att hos denna afdel- 

 ning ett viil utveckladt hypokotylt internodium forefinnes. — 

 Saledes se vi, att hos det storsta antalet monokotyledoner 

 den hypokotyla leden regelmessigt ar mycket svagt utveck- 

 lad, under det att den hos nagra synes alldelcs saknas. 



Ga vi nu ofver till dikotyledonerna och dervid forst 

 omnamua dem, som uti ifragavarande afseende komma plu- 

 raliteteu af monokotyledonerna narmast, for att sedan ofverga 

 till dem, hos hvilka det hypokotyla internodiet framtrader 

 starkare utveckladt, sa hafva vi att i framsta rummet an- 

 fora Nympheaceerna. Af dessa bar jag undersokt cndast 

 tvd arter, namligen Ngmplicm alba och Nuphar lutetim, sii 

 att jag icke vill pasta, det min dervid gjorda iakttagelse, 

 att det hypokotyla internodiet var ytterst svagt, giiller i all- 

 mauhet. Alia ofriga dikotyledoner med hjertblad synas vara 

 i besittniug af relativt viil utvecklad hypokotyl stamdel. Ut- 

 vecklingen i afseende pa liingd kan dock vara betydligt 

 olika. Aktgifva vi nu forst pa de dikotyledoner, som hafva 

 det hypokotyla internodiet temligen kort, finua vi detta vara 

 forhallandet me(] dem, som cga hjertblad, hvilka vid gro- 

 uingen icke uttrada ur froet; si\ hos Qiier-ciis Rohur, de ilesta 

 Pieonia-ailiiViVii^ zEsculus hipjjocastaiiutn, lihai/uius FraugnUi, 

 I^/c'/a-arterna m. fl. Alia dessa hafva, som sagdt, en kort 

 hypokotyl led, och det iir en sjelfklar sak, hvarfore don hiir 

 icke forliingcs sasom hos ofriga dikotyledoner. Men denna 

 korta liypokotyla h;d forluiller sig pii Hera olika siitt, livil- 

 kct man (inner, om man ser till, huru plantan beter sig i 

 sin vidare utveckling. IIos flertalet synes den hypokotyla 

 leden ingu i rotsyatemet; sil hos (luerciis JxoltHv, lios Cort/lui< 

 avellaiui m. 11. andra. Den iugiir i rotsystemct pa det siitt, 

 att den skenbart bibhir den ofversta delen a(" vil.xtens om- 

 vandt kagelformiga hulVudrot. I andra fall, t. ex. hos Ane- 



