OFVERLAGGNING OM FEAGOR ANG. ALKOHOLMISSBEUKET. 725 



liora ar iu, att missbruket af alkohol endast medelbart star 

 i sammanhang med dodsorsaken, sa till vida som det bidragit 

 till sjukdomens olyckliga iitgang. Svarigheten att i hvarje 

 enskildt fall afgora, huruvida alkoliolismen varit den egent- 

 liga eller blott den tillfalliga dodsorsaken, skall siikert ofta 

 framkalla tveksamhet vid dodsattestens aiFattande, och jag 

 befarar, att den osakerhet i tvdnino;en af attester med otvd- 

 lig och svafvande uppgift om dodsorsaken, som liiiraf tvif- 

 vels utan blir en foljd, for statistiken skall gora den van- 

 tade fordelen af detta forslag illusorisk. 



Professor Kjellberg: 



Jag for min del anser det vara omojligt att na det mal, 

 som lifmedikus Westfelt framhallit, eller att angifva huru 

 mycket alkoholraissbruket tynger i vagskalen sasom dods- 

 orsak. Om jag t. ex. far en patient, som sjuknat i lung- 

 inflammation, och jag kiinuer hvarken honom eller hans 

 foregaende lif forut, sa ar det ju omojligt for mig att med 

 sakerhet bedoma, huruvida ett alkoholmissbruk ligger bakom 

 sasom anledniuGf, hvarfore siukdomen far en olvcklicr utgans^. 

 Vi maste val stiilla dodsstatistiken egentligen pa patologisk- 

 anatomisk grund, emedan vi endast pa detta satt fa nagon 

 sakerhet och fasthet derutinnan. 



Lifmedikus Westfelt: 



Blott ett par anmiirkningar! Den forsta iir den, att min 

 menins: icke kan vara, att det vid alia fall skall kunna af- 

 goras, om alkoholmissbruk varit en bidragande orsak till 

 ett dodsfall, utan endast att i de fall, da det blifvit utront, 

 att den aflidne lidit af sildan sjukdom (kronisk alkoliolism, 

 fyllcrigaleuskap), som i alkoholmissbruk har sin orsak, och 

 antagligt iir, att dcnsamma hidrafjit till den dodliga utgilngen 

 — s^som enligt min uppfattning forhAllandet i regeln maste 

 anses vara viri dylika fall och siirskildt uppeubart vid sk- 

 dana, som de af mig nyss citeradc exemplen i afseendepA 

 lefvercirrhosen — detta iifven bor i dodsattesterua inflyta. 

 For det andra ligger det, syncs det mig, i sakcns natur, att 

 hvad iasr for ofrijxt autvdt icke inuebiir niifiron omOjliiiliet^ 



