6FVERLAGGNING OM FRAGOR ANG. FISKERIERXA. 503 



Hiifvudsaken for oss ar emellertid, om drifo-arnsfisket ar 

 uyttigt eller skadligt. I England har for utredning hiiraf 

 foretaofits orafattande undersokning^ar, och en stor komite 

 har for sadant andamal varit tillsatt, livilken kom till det 

 resultat, att detta fiskesatt icke kan bevisas skada de ofriga. 

 Om man i vart land, der forhallandena aro belt olika, en- 

 dast sorjer for, att det icke ma kuniia menligt inverka pa 

 knstfisket, eller med andra ord foreskrifver, att drifgarns- 

 fiske endast far anviindas i oppna sjon, tror jag, att ifraga- 

 varande redskap iifven hos oss skulle blifva oskadligt. Detta 

 fiskesatt tyckes emellertid bos de nationer, som fiska i stor 

 skala, redan bafva vunnit en sa betydlig utveckling, att det 

 ar af yttersta vigt for oss att lara kanna detsamma. 



Hartill kommer en annau omstanditybet. I England har 

 fisket fatt en vasentligen okad betydelse, sedan man borjat 

 att pa jernviig frakta fisk, konserverad medelst is. En an- 

 nan afven anvandbar utvag ar att fora fisken lefvande. 

 Vanda vi blickeii till vart land, sa finna vi, att detta nil ar 

 sa genomskuret af jernvagar, att saltsjofisken icke allenast 

 i Goteboro; utan iifven i Stockholm och pa mano;a andra 

 stallen inne i landet ar den billigaste ; den giiller namligen 

 endast 12 ore skalpundet. Men for oss star dessutom oppen 

 en annan annii storre marknad. Enligt hvad cbefen for 

 fiskeriutstiillningeu i Berlin uppgifver, betalas ett skalpund 

 mindre torsk derstades med 20 pfennige och bilttre torsk 

 med 25 pfennige. Saledes skulle det for halliindska och 

 bohiisliinska fiskare vara formanligare att skicka sin fisk 

 till Tyskland an att afyttra den hiir i Sverige, iifven dA, 

 hiinsyu tages till den nagot storre transportkostnaden. Kunde 

 man nu genom forbiittrade redskap astadkomma en rnAng- 

 dubbelt storre fangst, skulle naturligtvis stora fordelar till- 

 skyndas vtlrt land, och obestridligen ar det nuvarande fisket 

 i Katteorat och Skac^erack endast en obetydliohet mot hvad 

 det kan utvcckla sig till. Don p«\pekade oliigenhetcn (att 

 hamnar saknas pa Jutlands vestkust) giiller icke om vart 

 land. Tvjirt om finnas redan talrika sadana i Bohusliln och 

 Halland, och l)athamnar byggas fortfarande liings dcssa ku- 



