150 AFDELNINGEN FOR MATEMATIK, ASTEONOMI OCH FYSIE. 



en Spinoza, en Kant, en Fichte, en Hegel, ha inom lifvets 

 atkomlio-a omraden — t. ex. politiken och moralen — an- 

 stalt de skarpsinnigaste och mest traffande spekulationer, 

 hvilka varit alldeles oberorda af deras metafysik. 



En at metafysiken lutande tysk matematiker, Neumann, 

 har 1869 behandlat det absoluta rummets problem och loser 

 det genom att definiera den af Euler och Kant icke nar- 

 mare betecknade reaJitet, som skiille Hgga till grund for det 

 absoluta rummet, »som en ororlig kropp Alfa>y!! »Denna kropp 

 Alfa spelar, sager han, i rorelsens allmanna teori en lik- 

 nande rol som Ijusetern i de optiska foreteelsernas teori 

 och det elektriska fluidet i de elektriska f6reteelserna.» Myc- 

 ket riktigt — ty dessa kroppar spela ingen annan rol an 

 den af belt imaginara kroppar, som antagas for hypotesernas 

 skull, men deras verkliga tillvaro ar fullkomligt obevisad. 

 Neumann uppgifver, att »kroppeu Alfa for enkelhetens skull 

 kan uppfattas som ett system af tre linier eller axlar, hvilka 

 utsra frau en och samma punkt och sta lodratt pa hvar- 

 andra». Men detta enkla satt att angifva den s. k. »kroppen 

 Alfa^^ gor honom ju alldeles identisk med det relativa rum- 

 met, som vi veta uppfattas pa nyss namnda vis! 



ZoLLNER vill for sin del med spiritistiska experiment 

 — deri animal magnetism eller elektricitet och uppenbart 

 bedrageri spela hufvudrolerna — bevisa den »fjerde dimen- 

 sionen» hos rummet; men enhvar fordomsfri granskare maste 

 oppet tillsta, att berattelserna derom till stor del sakna de 

 nodvandigaste kriterierna, och att godtrogenhet och forblufF- 

 ning ofta fortagit iakttagelseformagan hos den for sitt amne 

 begeistrade Zollner. 



Denne afskyr allt tvifvel pa de uppgifna undren, och 

 han sager sjelf: »I ett sallskap af socialdemokrater eller i 

 en tysk eller engelsk naturforskareforsamling, der Herr Ttn- 

 DALL eller Sir W. Thomson finna sa god atgang for sina 

 varor, ja t. o. m. i Berliner-akademien skulle jag akta mig 

 att tala om min rumteori eller att experimentera». * 



* Se ZOLLXER, Wissensch. Abhandluugen, I: sid. 263, och II: 2 sid. 

 892—941. 



