78 ANDRA ALLMANNA SAMMANKOMSTEN. 



skydd mot kolden, omojliggor transspiratiouen fran de aldre 

 stamdelarne. Denna anordniDg ar for triidet af den storsta 

 betydelse, ty derigenom inskrankes vattenafdunstDingen till 

 bladen och de grenspetsar, pa livilka bladen aro fasta, hvil- 

 ket ater igen foranleder det fran roten genom stammen 

 uppstigande vattnet att dirigera sig mot grenspetsarne och 

 bladen. Den begransade tid, som star till mitt forfogande, 

 forbjuder mig att vidare inlata mig pa denna ocb andra i 

 samband med den samma staende fragor, livilka utgora ett 

 af de intressantaste kapitlen i vaxternas biologi. Men vi 

 se afven i detta fall en bekraftelse pa den allmanna lagen, 

 att namligen naturen formar att erna sina syften med den 

 minsta mojliga uppoffring af kraft, sa att genom samma 

 medel Here andamal kunna vinnas. 



Yi hafva i det foregaende uteslutande haft var upp- 

 marksamhet riktad pa de allmanna biologiska forandringarna, 

 som hos vaxterna blifva en foljd af klimatets olikhet inom 

 de sarskilda zonerna pa jordklotet. Af ma handa annu storre 

 intresse ar det inflytande, som klimat och ofriga naturfor- 

 hallanden inom mer begransade omraden och mera sa att 

 saga i detalj utofva pa de olika vaxtdelarnes sa val inre som 

 yttre organisation. Att detta inflytande maste vara lika 

 m^ngfaldigt som de yttre forhallandena, hvilka utofva det 

 samma, aro vexlande, ligger i oppen dag. Jag ser mig der- 

 for nodsakad att iuskranka micr till skildrino;en af de for- 

 iindringar i vaxternas organisation, som framkallats af de i 

 naturen oftast forekommande forhallandena. Med kannedom 

 om de fakta, hvilka vjixtfysiologien redan bragt i dagen, 

 torde man kunna antaga, att de yttre forhallandena, som 

 allra mest inverka pa vaxternas organisation, aro luftens 

 temperatur och fuktighet samt den storre eller mindre vatten- 

 halten hos den jord, ur hvilken vaxten hemtar sin naring. 

 Och dessa olika forhallanden maste foretradesvis inverka pa 

 orgauisationen hos bladen, hvilka mest aro utsatta for luften. 

 De delar af vaxten, hvilkas organisation, sa vidt jag kuunat 

 hnna, allra minst paverkas af de klimatiska forhallandena, 

 och som foljaktligen minst aro skyddade m.ot klimatets vex- 

 lingar, aro blomdelarne. Tradgardsodlaren har deraf en 



