AF SCHULTEN, OBSERVATION AF OGONBOTTXEN. 561 



vidare synnervens forandringar vid sa val cirkulationssto- 

 ringar sora andra ingrepp o. s. v. 



Det later tanka sig, att genom en sadan oftalmo-mikro- 

 skopisk observation ogats och sarskildt synnervens och re- 

 tinans fysiologi och patologi kunde vinna nv belysuiug i 

 talrika andra riktningar an de nyss naranda. Ocli skulle 

 det lyckas att iifven till menniskoogat utstracka en sadan 

 observationsmetod, sa skulle otvifvelaktist kannedomen af 

 oo'onbottnens patoloo-iska forandrino-ar deraf i hoo- o-rad be- 

 fordras. De forstoring-ar, som erhallas med de vanlio-a oo-on- 

 speo'larna, aro ino-aliinda tillracklio-a, da det waller losuino-en 

 af do sporsmal, jag ofvan exempelvis anfort. Vid observa- 

 tion af upp- ocli nedvand bild med linser af den vanliga 

 briinuvidden, 5 — 6 cm. vidpass, erhallas for menniskoogat 

 forstoringar, som variera allt efter ogats brytningsforhal- 

 landen, men ei ofverstig'a 4 — 6 srano-er. lakttao-else af den 

 iippratta bilden medger val cu hogre forstoring, till omtrent 

 20 ganger, men i stallct ar synfiiltet i hog grad begransadt. 

 Det torde vara fullkomligt omojligt att, utan fara for sjelf- 

 bedriio-eri, med de vanlio-a oftalmoskopen iakttaofa finare for- 

 andringar af retinalblodkarlens kaliber, af papillens blod- 

 fyllnad o s. v. Och alia de forsok, som blifvit gjorda att 

 pa vanlig oftalmoskopisk vag med noggranhet uppskatta 

 och miita t. ex. blodkiirlen pa ogonbottnen, torde kunna an- 

 ses temligen misslyckade. Till dessa forsok hora t. ex. de 

 af ScH^^ELLER i Ge^'EFES Arch. f. Ophtalin., B. Ill L. 2, be- 

 skrifna. Denne framstiildc pa vanligt satt en npp- och ned- 

 vand bild af ogonbottnen mcdelst en lins af 47,5 mm. briinu- 

 vidd och sokte sedan med en mikrometer, bildad af tvi\ 

 stallbara metallspetsar och anbragt pa luftbildens plats, upp- 

 mata rctinalkiirlens kaliber, under det otjat utsattes for vissa 

 inflytelser, sAsorn cornca-paracentes, tryck mot bull)us m. fl. 

 Att b;\de svario;heterna och felkilUorna liiirvid iiro mans"- 

 faldiga, inscs med liitthct; och en riittvis kritik har iifven 

 berofvat resultaten a(" dessa forsok allt viirde. 



Di\ alltsi\ dc vanliga oftalmoskopiska forstoringarna iiro 

 otillriickliga for att medgifva s.^dana finare iakttagelscr, som 

 dc ofvan antydda, har det Icgat niira till liands att soka 

 12:te Shiiud'nuwishti Naturfofgharcinotct. oh 



