OFVERLAGGXING OM FRAGOR ANG. ALKOHOLMISSBRUKET. 677 



derna an pa landet; sadant ligger i sakens natur och kun 

 afven i ej ringa man bero pa den olika polisuppsigten m. m., 

 och derom har jag aldrig hyst tvifvel; men den talar iifvon 

 om en betydlig stegring i detta afseende ocksa pa lands- 

 bygden; sa att da de uteslutande pa landshifgden pliktf aides 

 antal ar 1870 voro 836, uppgingo de ar 1875 till 1,631. 



Professor 0. Hjelt: 



Ehuru alldeles oforberedd anballer iaor dock, da ingen 

 annan beo-art ordet, att hvad Finland ano-ar fa lemna nao-ra 

 upplysningar i denna fraga. Afven hos oss var hiisbehofs- 

 briinnino^eu iufcird, ocli det var forst 1863 ars stander som 

 gingo in pa den genomgripande reformen att afskaffa denna 

 och infora fabriksbrauning. Denna fabriksbranning ordnades 

 salunda, att standerna bestamde 4,300,000 kannor sasom 

 hogsta arliga tillverkningsbeloppet for hela landet, och skulle 

 styrelsen ega riitt att efter deras folkmangd fordela detta 

 belopp pa de olika liinen. Om egare af en briinvinsfabrik 

 i ett Ian icke ville tillverka hela det for lanet bestamda 

 beloppet, kunde aterstoden deraf erbjiidas ett aunat. Under 

 de forsta aren tillvcrkades naturligtvis ett mycket linga an- 

 tal kannor, emedan industrien icke var forberedd pa denna 

 omcrestaltninLS men smaninsfom okades tillverknins^en och 

 har under vissa ar uppgiltt i hela Finland till omkring 4 

 millioner kannor arligen. Under senaste ar liar likviil till- 

 verkningen nedgatt betydligt och utgjorde forlidet ar en- 

 dast omkring 2,500,000 kannor. Tillverkningsskatten ntgjorde 

 efter 1863 ars standers beslut 1 mark, motsvarande 70 ore, 

 for kannau, men okades 1S67 till 1 mark 20 penni. Om 

 hela antalet arligen tillverkade kannor fordclas pa landcts 

 invS,nare, belopa sig pa hvar och en 2,2 kannor biiuviu 

 under de dr tillverkningsbeloppet varit hogst. 



Det intrvck, man allmilnt har ai" rusdryckernas begao- 

 nande i landet, iir att superiet bestilmdt aftagit, Atmiustone 

 pii landsbygden, churn ma hiinda icke i staderna. 



Forsilljning al" briinvin iir icke tillAten \)ii landet, med 

 undanta<r at" att pA ifastfritvare<;ardarna utskiinknino; i\t ro- 

 sande fiVr ega rum. AtVen restaurationerua pa lingbatar och 



