BLOMSTRAJ^D, KEillEN ATOMERNAS VETENSKAP. 105 



i o-ar eller i dao- da forhallandena i denna del aro nu i alio 



de samma, som da Berzelius for nara sjuttio ar sedan (1812) 



forklarade, satt vara kunskapers narvarande stallning icke 



tillater denna fragas besvarande». Vi blefvo vid gardagens 



markliga afdelningssammantriide niirmare bekanta med fyra 



uya skaudinaviska element, hemtade ur den skandinaviska 



graniten ocli forst upptackta eller atminstone forst fullstiin- 



dio't studerade af svenska kemister, nya viil passande led i 



det underbara system, som vi nu veta att elementariimnena 



bilda. Med all sannolikhet skola val ocksa de, liksom de 



af D-ammalt bekanta, for alia tider, Lockter och andra till 



trots, envist motsta alia kemistens forsok att i sina digiar 



och retorter sonderdela dem i vate, syre, calcium och andra, 



efter hvad vi kunna finna oss foranlatna att antaga, enklare 



konstituerade. Men skulle ocksa elementernas egenskap af 



sammansatta verkligen en gang kunna experimentelt bevisas, 



kemistens atomer forlora ej derfor sin betydelse sasom bygg- 



nadsstenarne, hvaraf molekulernas vexlande byggnader upp- 



foras. Om den yttersta gransen for deras delbarhet i bygg- 



nadsstenar af annu mindre dimensioner nu ar funnen eller 



icke, ar med hiinsyn till atombegreppet sasom sadant honom 



fullkomlio;t liko^iltigt. Om det oandliot lilla blir en eller 



annan brakdel mindre an det forut varit, betvder for var 



tanke, niistan lika val som for vart oga, sa oandligt litet. 



Att vi af Demokritos lanat namnet atomer^ iir ju en ren till- 



fallighet. Och for ofrigt larer namnet sa mycket mindre 



behofva missleda, som vi redan torde tillrackligt ha glomt 



den klassiska grekiskan eller tillrackligt forsummat att till- 



egna oss den samma, for att ej oupphorligt behofva tiinka 



pd harledningen af o. privativum och t^/luco. Vi inlagga i or- 



det en positiv i stiillet for en negativ bestiimning, och allt 



i denna del ar orodt. Det vissa blir emellertid, att kemistens 



atomer aro for honom lika sakert gifna som cellcrna iiro 



det for botanikern och zoologen, om det ocksa iir med belt 



andra medel iin med mikroskopets tillhjelp som vi soka att 



karakterisera dem och faststalla dei'as skiljaktigheter ifr^n 



hvarandra, om det ocksA, ar pA, himmelsvidt andra grunder vi 



tilltro oss att efterbilda deras kombinationer med hvarandra 



