BJEEKXES, HYDRODYNAMISKE ANALOGIER. 181 



de bev^egede Legemer Priucipet om den lige Yirkning og 

 Modvirkniiig i fuld Almindelighed bestod. En anden Ejen- 

 dommeliglied, der lod sig paavise, men ikke endda ud- 

 trykkelig fremhaevedes, var den, at en vis, dog endnu blot 

 som jjartiel fremtrsedende Liglied kom tilsyne mellem disse 

 liydrodynamishe Krcefter og de elektriske eller magnetiske. 



Som et sandsynligt fremtidigt Resultat — hvorfor altsaa 

 liidtil Beviset manglede, men hvortil nn Analogislutninger 

 staerkere og staerkere syntes at maatte fore — nsevntes der- 

 n^est, at inden Svstemer med foranderlio-e Kuoder vilde by- 

 drodynamiske Kra^fter udvikles, der virkede efterden Neiv- 

 tonske Hovedlov; det er, man fik en Aftagen omvendt som Af- 

 standenes Kvadrater. Og berved — om dette analytisk kunde 

 bekraeftes — traadte Vio^tisfbeden af den iEndrino^ klart for 

 Dageu, bvorved det Diricbletske Problem for Enkeltlegemet 

 forst forsogtes udvidet til at omfatte den foranderlige Kugle. 



Det fuldstaendioe Grundlao^ for Bebandlino^en af det al- 

 mindelicrste Kncrleproblem — bvor osjsaa Volumaendrino-erne 

 vilde blive at medtage — indvandtes dog forst i Aaret 1870; 

 de nye Resultater offentliggjordes dernaest i det folgende 

 Aar, 1871, i en paa Fransk affattet Af handling, betitlet: 

 »Sur les raouvements simultanes de corps spberiques varia- 

 bles dans un fluide indefini et incompressible;^. I denne 

 Afbandlino-, der indfortes i Yidenskabsselskabets Skrifter, 

 udvikledes vistnok endnu kun Udtrykket for Hastiglieds- 

 .potentialet ; men berved var dog Teoriens matematiske Gruud- 

 vold lagt. Udviklingen af hvad der angik det apparente 

 Kraftfccnomen, der bar sin Oprindelse i de af Legemerne i 

 Mediet fuldforte Bevaesfelscr oo- Volumaendrinoi:er forbebold- 

 tes for on senere Tid, men er af forskjellige Grunde ikke 

 i tilsvarende Omfang bleven given som nogen Fortssettelse 

 af den samme Afbandlinc'. 



Sommeren 1875 o-]ordes et nvt oo- vaesentligt Frem- 

 skridt, idet de vihrcdoriske Bevaeorelser uudersocrtes osf de 

 Nirkninijer, disse sa^rlicj bavde i sit Foloe. Til disse Bevae- 

 L'elser borte ikke blot de oscillatoriske, der referere sice 

 til Stedforaudrint'cr af den uforanderlicjo Kiifjle, men ofj- 

 saa de pulsatoriske, bvor \ oliimet aendres, idet vexelvis 



