786 FESTER OCH UTFLYGTER. 



Dricken vin. ty alkoholen kyler 

 Och den starker musklernas fibrin, 

 Deraf eldas hjernaus molekyler, 

 Deraf Ijiisnar blodets hamatinl 



Adle broderl Varen har valkomne 

 Bundsforvandter i vart trogna lag! 

 Ej var trefnad, ej var strafvan domne 

 Under gladjens, under modans dag! 

 Konstlad stelhet ingen af oss kaaner, 

 Lek ocb. allvar enas ma till ett, 

 Ty bland hopen af naturens vanner 

 Ma naturen taga ut sin ratt! 



Eaden af skalar fortsattes derpa a£ ingeniorkapten Collin Lundh 

 fran Kjobenhavn med ett tal for den svenska qvinnan och slots af 

 professor Santesson, som hojde ett glas for intendenten vid Grips- 

 holms slott, kammarherre Ekenstjerna. 



Sedan man efter middagen drojt en sturid uti gladt samqvam 

 i den vackra parken, tagade hela samlingen med musiken i spetsen 

 till de vantande angbatarna, pa hvilka hemfarden antraddes under 

 det harligaste vader. Strax fore kl. 10 e. m. voro de resande ater 

 i Stookhohn. 



Utfarden till Upsala. Med extratag, som af k, jernvagstrafik- 

 styrelseu gratis stalts till motets forfogande, afgingo deltagarne till 

 ett sammanlagdt antal af omkring 400 personer till Upsala kl. 7 

 f. m, Kl. 9 pa morgonen anlande extrataget till Upsala, der de 

 resande omedelbart spredo sig for att taga universitetets institutioner 

 och stadens ofriga sevardheter i betraktande. Strax efter kl. 12 

 samlades man ater i botaniska tradgarden, der en frukostmiddag, an- 

 ordnad af en del af Upsalas invanare, vantade de lustresande. Mal- 

 tiden intogs i orangeriet och Linnesalen, och sedan kaffe druckits, 

 tog man plats nedanfor den stora trappan, pa hvilken talarestolen 

 var placerad. Denna bestegs forst af landshofdingen grefve Hamil- 

 ton, som a Upsala samhalles vagnar helsade naturforskaremotets med- 

 lemmar valkomna. Derefter utdelades foljande af med. kand. Otto 

 LiNDFORS forfattade verser: 



Till tva den svenska naturforskningens stora minnen. 



Ej med ungdom blott och fanor, 

 Jublets frojd och sangers ton 

 Helsas bar fran skilda banor 

 >Framlingarnes legions; 

 Nej, man skonjer granneliga 

 Fram ur murens skugga stiga 

 Mangen bleknad grafvens gast, 

 ar Hmed halfva hjertat fast. 



