84 ANDRA ALLMANNA SAMMANKOMSTEN. 



utsatta for luften. Allra mest i ogonen fallande ar detta for- 

 hallande lios den i boningsruni ofta odlade 7'osenlagen 

 (Nerium Oleander). Har ligga namligen klyfoppningarna 

 gruppvis i fordjupningar pa bladets undre sida, och dessa 

 fordjupningar utmynna genom en liten por. Till ytterligare 

 skydd mot varmet ar halighetens insida tatt bekladd med har. 



De vaxtformer, hvilka utmarka sig genom en pa detta 

 satt organiserad ofverhud, tillhora i forsta rummet lander 

 med ett mycket torrt ocli varmt klimat, sasom Medelhafs- 

 landerna, sodra Afrika, det extratropiska Australien o. s. v. 

 Genom denna organisation modereras varmets inflytande pa 

 transspirationen, som i annat fall skulle blifva sa stark, att 

 vaxten i langden icke skulle kunna bereda sig ersattning 

 for det s^enom afdunstnino-en forlorade vattnet. Afven mot 

 kolden bildar en sadan ofverhud ett godt skydd, ocli vi finna 

 den derfor afven bos de ofvervintrande bladen af manga i 

 polarlanderna vaxaude former. Tillika antraffas den hos 

 manga tropiska former, namligen bos sadana vedartade vaxter, 

 som bafva flere ar qvarsittande blad. Men denna for trans- 

 spirationen ogynsamma organisation motverkas bos dem af bla- 

 dets byggnad i ofrigt, bvilken ar afpassad for en liflig vatten- 

 afdunstning. Pa den grund torde det med bestamdhet kunna 

 antagas, att ofverhudens tjockvaggigbet bos bladen af tropiska 

 vaxter bufvudsakligen afser att bereda skydd at bladen mot 

 atmosferens inverkan samt derigenom gora dem mer varaktiga. 



Det ar niimlioen ei ensamt bladens ofverbud. som ar 

 afpassad efter de yttre klimatiska forhallandena. Afven de 

 bada cellvafnaderna, som utoora den bufvudsaklisra bestands- 

 delen af bladets massa, namligen palissad-parenkym och 

 svamp-parenkym, kunna af samma orsak underga hA^arje- 

 handa forandringar, hvilka temligen nara sammanfalla med 

 olikheterna i ofverhudens organisation. En jemforelse med 

 hansyn till de plattade bladens organisation mellan ett storre 

 antal under olika klimat och i ofrigt olikartade naturfor- 

 hallanden lefvande vaxter adagalagger afven, att deras inre 

 organisation ar mer vexlande an man hittills tyckes bafva 

 forestalt sig, och att dessa olikheter sta i det narmaste sam- 

 band med de yttre forhallandena. Sa t. ex. utgores hos 



