BLOMSTRAND, KEMIEN ATOMERNAS VETENSKAP. 107 



skaper foranleda och medgifva att gora, utan ocksa for det 

 stora publikum framlagger resultat af den samma, som 

 annu och sannolikt for alltid skola tillhora den kemiska 

 fantasiens omrade, sasom da det konstanta atomvardet. hvil- 

 ket visserligen med full ratt betecknas som en hypotes, sa- 

 som gaende utom den gifna erfarenheten, forklaras och har- 

 ledes af de svingande rorelser, som atomerna pa ett gifvet 

 tidsmoment utfora, eller da han, som det heter, pa det na- 

 turligaste siitt i verlden menar sig af atomvardet kunna for- 

 klara, huru de lefvande organismernas form element upp- 

 komma, i det molekularmassor bildas med ett slags lif, be- 

 staende i de flervardiga atomernas fortsatta omlagring m. m. d. 



A andra sidan visar sig i Kolbes kritik, om an sa be- 

 rattigad och val befogad den i vissa delar ar, huru han for sin 

 del, liksom stelnad i egna former och uttryckssatt, ar full- 

 komligt ur stand att i atombegreppet, som han dock oupp- 

 horligt tillampar, inlagga en verklig mening, och salunda, 

 da han med rastlos ifver fullfoljer det maktpaliggande varf, 

 han patagit sig, att forsvara den gamla nyktert kemiska upp- 

 fattningen, sadan den af Berzelius grundlades och till sin 

 riktning bestamdes, mot den moderna kemiens missgrepp, 

 hangifver sig till den grad at den motsatta ytterligheten, 

 att han pa samma gang upptrader i afgjord strid mot sjelfva 

 de grundsatser, hvarpa Berzelii teori sasom en teori for 

 atomerna ytterst hvilade. Har som annars maste galla den 

 gamla satsen: in medio Veritas. 



Atomerna sasom foremal for den kemiska vetenskapen 

 maste fattas som verkligen materiela storheter och icke som 

 blotta tankeabstraktioner utan reel existens (jemf. ofvan sid. 

 100, der de efter Rau citerade omdomena fullkomlioft samman- 



o 



falla med Kolbes). A andra sidan ar det erfarenheten, som 

 hittills gjort oss allt battre bekanta med deras natur och 

 vasende. Nu och framgent ar det endast erfarenheten, som 

 till den mer eller mindre sent funna grans, hvartill denna 

 kan na, skall ytterligare vidga v^ra kunskaper om de samma. 



