BLOMSTRAND, KEMIEN ATOMERNAS VETENSKAP. 93 



enligt hvilken foreningarna bero pa de olika materiernas af 

 qvantitativa lagar obundna inbordes genomtrangning. Med 

 ett ord, jordmanen var foga mottaglig for den nya laran, 

 och Daltons uttalande skulle ma handa ohordt forklingat, 

 sa vidt ej Berzelius varit redo att taga fragan om band 

 ocb af Daltons lost framkastade mening gjort hvad den 

 sedan blef, en sant vetenskaplig teori, pa hvilken allt jemt 

 kunde vidare fortbjggas. Som resultatet af egna arbeten 

 forelago redan talrika nya bevis pa de bestamda vigtfor- 

 ballandena, som endast vantade pa atomerna sasom pa en 

 gang sin forklaring och bekraftelse, sa att ban redan 1810, 

 da ban vid fragan derom sager sig annu ej veta, »huru Dal- 

 TON utfort sin sats ocb pa bvilka forsok ban grundat den», 

 utan ett ogonblicks tvekan kunde forklara, att, »i fall satsen 

 vore riktig, den vore att anse som det storsta steg, kemien 

 nagonsin gjort till sin utveckling». Den ledde i forsta band 

 till den serie af arbeten for atomvigternas narmare fast- 

 stallande, som ensamt for sig skulle varit tillracklig att for 

 alia tider grundlagga bans rykte som kemiker af forsta ran- 

 gen. Emellertid bade Gay Lussac kort forut utfort sina 

 vicftiga endiometriska forsok, bvarigenom de enkla volum- 

 forhdllandena vid gasformiga amnens foreningar adagalades. 

 Gay Lussac sag sjelf deri ej nagot binder for fortsatt er- 

 kannande af Berthollet's lara om foreningar utan bestamd 

 lagbundenhet, under det Dalton a sin sida sokte bevisa, 

 att Gay Lussac misstagit sig. Af Berzelius belsades upp- 

 tackten genast som »ett af de mest direkta bevis for riktig- 

 heten af Daltons bypotes.» Den blef bonom fran borjan, 

 s&som den sedan for alia tider blifvit, sjelfva grundvalen 

 till atomteorien. Atomerna blefvo volumatomer, bans teori 

 en volurnatornteori, da forst genom volumerna, ocb detta 

 just vid de foretriidesvis vigtiga elementen, vunnits en 

 siiker ledninsf for bedomande af atomvigternas storlek. 



Pa atomernas sakra grund bvilade salunda Berzelii ke- 

 miska liirobyggnad, i det den med orygglig konseqvens ut- 

 gick frS,n forutsiittningen af dessas tillvaro sasom det i forsta 

 rummet bestammande, liksom det iir ej mindre visst, att 

 det, oafsedt det iuflytande, ban genom sin ofverliigsna ex- 



