Wiri'ROCK, OM DET HYPOKOTYLA INTERNODIET. 447 



alls icke ar svagt iitveckladt. I allmiinhet iiro hjertbla- 

 (Icn temligcn starkt iitvccklade hos dikotyledonerna. Dc 

 sitta ofta temligcn larige qvar och iiro understundom till 

 och med sa langlifvade, att do finnas qvar friska vid och 

 cftcr blomningcn. Exempcl pa vilxter, der jag funnit hjcrt- 

 bladen lefvandc vid fruktmognadcD, Icmna Didens trijxirtita, 

 Erythrcea pulchella, Veronica hedera'folia, persira och pediin- 

 culata, Enplfrasia ofJiriiLalis och Stellaria media. Alia dcssa 

 iiro, sasom man kundc viinta. cnarifra viixter, och det iir sa- 

 lunda inom donna biologiska katcgori, som man kan siiga, 

 att hjcrtbladcn na den relativt hogsta aldern. Absolut aldst 

 blifva hjcrtbladcn naturligtvis ej hos enariga viixter, utan 

 hos vissa flcriiriga. For att blott tala om svenska viixter, 

 iiro Ijiiiiuea borealis, Oxycoccus pahistris, Asarum e7i7'opiamrn 

 samt atminstone dc trc vanliga conifer-artcrna exempcl pii 

 dikotylcdoncr och gymnospcrmer med hjertblad, som lefVa 

 mer iin en vcgetationsperiod. Hos var vanliga gran kunna 

 hjcrtbladcn blifva 4 ar gamla och troligcn iinnu mcr. Hjcrt- 

 bladcns alder iir for ofrigt sa viil hiir som hos andra viix- 

 ter mycket beroendc af yttrc omstiindighetcr. Blifvcr den 

 iinga viixten utsatt for stark torka, bortvissna hjcrtbladcn 

 mycket tidigare, iin om viixten stiindigt har tillgiing till en 

 nassandc miinf^d vatten. 



Ett siirskildt intrcsse syncs mig kunna afvinnas studiet 

 af hjcrtbladcn, om man siittcr sig till mill att ur en niir- 

 marc kiinncdom om dcm soka utdraga slutsatser med af- 

 sccnde p;i viixtformernas gcnealogi. Min crfarenhct, spcciclt 

 inom gruppcrna Ajduinocyclica och Rosijiora'^ har niimligcn 

 gifVit vid handen, att cj ovigtiga slutsatser med hiinsyn till 

 sliigtskapsfoihallanck'na, dels mtdlan viixtfamiljcr, dels, och 

 i synncrhet, inellan sliigtcn och artcr inom familjcrna, kunna 

 ur dcssa viixtdclars morfologiska bcskailcnhct (och siirskildt 

 ur anordningcn af kiirlstriingarna) dragas. Redan a priori 

 bor (let ju ocksii ej synas osannolikt, att hjcrtl)la(U'n — dessa 

 primordlala organ, som anlagts och utvecklats un(hM- en sn 

 tidig p(!ri()d af viixtens lif", att lefnadsfVhhallandena for do 

 siirskilda viixtformerna iinnu iiro temligcn likartade — att 

 hjcrtbladcn, siiger jag, bora liafva biittrc bcvarat sin ursj)rung- 



