146 AFDELNINGEN f6r MATEMATIK, ASTRONOMI OCH FYSIK. 



exempelvis den del af norrskensbaltet, som ligger soder om 

 Spetsbergen, just hafva en med nalen parallel riktning och 

 saledes inverka starkast pa deklinationsnalen. iVlla skal tala 

 saledes for att deklinationsstorningarna i Smith Sound ej 

 skola sa mycket folja sin egen ortstid, som den ortstid, som 

 befinner sig pa Spetsbergens meridian, eller intraffa ungefar 

 5 — 6 timmar tigare an vanligt. 



Da pa tvenne midt emot hvarandra, pa omse sidor om 

 polen belagna stiillen strommar ga, pa det ena till, pa det 

 andra fran centrum, blir det antagligt, att hufvudstrommen 

 gar mellan dessa orter, och deruti hafva vi ma handa for- 

 klaringen till deklinationsstoringarnas stora belopp i forhal- 

 lande till horisontal-intensitetens i de arktiska trakterna, 

 jemfordt med sydligare nejder. Till foljd af jordens form 

 och storlek sprida sig naturligtvis strommarne ofver stora 

 ytor, och antagligen ar en ny kommunikation mellan jord- 

 ytan och de ofre luftlagren att soka vid eqvatorn. Strom- 

 marne aro har snarast att forlikna vid urladdnings-strom- 

 ningarna hos en kondensator. 



Da den elektriska verksamheten ej ar bunden vid en 

 enda punkt af norrskensbaltet, utan vanligen samtidigt strac- 

 ker sig utefter stora delar af det samma, ar inverkan pa hori- 

 sontal- och vertikal-intensitetens storningar svarare att i de- 

 talj pavisa, men forhallandet maste i hufvudsak ofverens- 

 stamma med det iakttagna faktum att, da deklinationens 

 storninsjar aro i maximum, aro horisontal-intensitetens i 

 minimum och tvart om. For ofrigt inverka lokala forhal- 

 landen sa genomgripande, att i hvarje enskildt fall svarig- 

 heterna aro synnerligen stora att se huru strommarne in- 

 verka pa hvarandra och fordela sig. Annu ar var kiinnedom 

 om forhallandena i de arktiska trakterna allt for ofullstandio^ 

 harfor. Afven for detta mal lofvar 1882 ars internationela 

 foretag att utratta mycket. 



Jag hoppas att med det ofvanstaende hafva visat att, 

 om ock de senare arktiska resorna ej gatt utan resultat i mag- 

 netiskt hanseende, utan det genom dem blifvit ej ovasent- 

 ligt lattare att bilda sig en totalbild af foreteelserna, atersta 

 dock sa manga fragor, eller kanske rattare hafva sa manga 



