NYSTROM, ZOLLNERS METAFYSISKA TEORI. 149 



ket genom centrifiigalkraften (alltsa en erfarenliet ur en 

 verklio' rumforestallningl), uppenbarar sig realiteten af det 

 absoluta rummet ocli af dess forhallande till var kroppsverld 

 o-enom en try ckfornimm else (alltsa en ny rumforestallning!). 



— Jag betraktar de af mig sjelf ocli andra tillfor- 



litlio-a naturforskare iakttagna spiritistiska foreteelserna sasom 

 fysiska forandringar i var kroppsverld, livaraf vi med led- 

 ning af den liittills ernadda utvecklingen af naturvetenskap- 

 liga principer(?) mdste sluta till tillvaron af en annan osynlig 

 verld, livilken i realitet saunolikt ofvertraffar var jordiska 

 sinneverld pa samma vis, som hela jordkulan ofvertraffar 

 rummet i den dunkla skeppskajutan eller luftballongens i 

 tocken boljda gondol.» 



Har foreligger ett sardeles talande exempel pa den af 

 C031TE fraraliallna tendensen hos menniskoanden att vid alia 

 foreteelser af mer invecklad art, der man ej annu lyckats 

 finna en positivt vetenskaplig forklaring, taga sin tillflykt 

 till aldre, ofvernaturliga askadningar och forklaringar af teo- 

 logisk eller metafysisk art. Zollner tolkar bar de spiritis- 

 tiska foreteelserna pa ett fullkomlist metafvsiskt satt och 

 visar blott prof pa metafysiska qvarlefvor inom vetenskapen, 

 i likhet med hvad som forr e^t rum under utvecklinojen af 

 de nu mest utredda teorier. Entiteter forestiilde man sig 

 a det metafysika stadiet verka alia foreteelser. Z6ll>'ER 

 talar om »de osynliga viisenden, som befunno sig i Mr Sla- 

 DES (det amerikanska mediets) narhet». Dessa vasenden eller 

 entiteter kallar vetenskapen nu belt enkelt elektriska eller 

 magnetiska strommar — da ej bedrageri ilr med i spelet. 



Att aldre matematiker, sasom t. ex. Euler och Kant, 

 anstiilt spekulationer ofver /^dct absoluta rummet:^, iir derfor, 

 huru gliidjande detta iiu synes nutids-metafysiken, ingaluuda 

 nagot bevis pa, att dessa deras spekulationer varit matema- 

 tiska i egentlig mening, blott pa den metafysiska rest, som 

 annu fans hos dem. En naturforskare kan mycket viil an- 

 stiilla metafy.siska fantiseringar, och en metafysisk filosof 

 kan likasS, esrna sisf at naturstudier; men den forre iir e\ 

 naturforskare och den scuare ej metafysiker, da forskningen 

 gdr i do antydda riktuingarna. Verldens storsta metafysiker, 



