172 AFDELNINGEN FOR MATEMATIK, ASTRONOMI OCH FYSIK. 



for detta amne egna linier, livilka hafva sin plats iuora spek- 

 trets violetta del. Ehuru bestamningen af vaglangderna for 

 alia hithorande spektrallinier annu icke ar fullstandigt af- 

 slutad, synas mig undersokningarna medelst spektroskopet 

 likviil adagalagga, att man sannolikt icke langre ar beriittigad 

 att hjsa nagot tvifvel om detta grundamnes tillvaro. 



Sasom sammanfattning af hvad i det foregaende blifvit 

 anfordt kunna vi saledes saga, att, da vi 1863 pa grund af 

 spektralundersokningarna med sakerhet kande till endast 

 yttrium och erbium, det sedan dess lyckats fa det gamla 

 erbium uppdeladt i ytterbium, erbium och thulium, bvartill 

 komma den alldeles nya metallen scandium och den mycket 

 omtvistade metallen terbium. 



Dessa under de 17 senast forflutna aren gjorda fram- 

 steg aro icke ovasentliga, men som det pa kemistens 

 skicklighe't ytterst beror att afskilja den ena kroppen fran 

 den andra, raaste de uteslutande raknas kemien till godo. 

 Pa spektral-analysens lott kommer da endast den anspraks- 

 losa rolen att kontrollera och i biista fall konstatera de af 

 kemisten gjorda upptiickterna. Yisserligen har foregaende 

 uppsats till fyllest adagalagt, hurusom det for spektral-ana- 

 lysen annu ej lyckats att i ett enda slag och oberoende af 

 kemistens arbeten kunna uppdaga allt, hvad ett till under- 

 sokning lemnadt material mojligen kan innehalla, men detta 

 oaktadt synes det nu mera, synnerligast da fragan galler nya 

 grundamnen, vara nodvandigt att betjena sig af de kontroU- 

 medel och den vagledning for de kemiska operationerna, 

 som spektral-analysen verkligen ar i stand att erbjuda. 



Anm. Under foredraget uppvisades for afdelningens 

 medlemmar den ofvan namnda fotografien ofver metallspek- 

 tra fran 1863, spektralkartor for yttrium och erbium fran 

 1873, samt en for tillfallet upprattad karta, innehallande 

 spektra for scandium, ytterbiam, erbium och thulium. Vag- 

 langderna for dessa metallers vigtigaste linier aro under juli 

 och augusti 1880 pnblicerade i Pariser-akademiens Comptes 

 Rendus, T. 91. 



