TORELL, SVERIGES KRISTALLTNISKA BERGSLAG. 253 



De olika menino-arna om dessa bemslao-s tillkomstsatt 

 kimna sparas till baka anda till den tid, da Xeptunister och 

 Vulkanister borjade bekampa hvarandra. Men forst genom 

 Werners och Buttons nastan samtida upptradande under 

 senare lialften af forra arhundradet erhoU hvardera skolan 

 det nodiga vetenskapliga underlaget genom iakttagelser i na- 

 turen och skarpsinnig tydning af dessa. Sedermera bar en 

 aldrig hvilande strid, under olika tider med olika vapen, blif- 

 vit utkampad om dessa bergslags bildningssatt. 



Werner pastod, att alia bergslag, med undantag af vul- 



kanernas bildnins-ar. blifvit afsatta ur vatten: ur detta hade 



urbergets bestandsdelar blifvit utfalda i kristalliniskt tillstand, 



hvarigenom granit, syenit, gneis rti. fl. bergarter blifvit bil- 



dade, hvilka utsfora underlao^et for de vno;re formationerna. 



Werners liiror omfattades med hanforelse af bans manga 



ahorare fran olika lander. Tron pa riktigheten af Werners 



teori skakades dock redan under bans egen lifstid, framfor 



allt derigenom att bans mest framstaende larjungar, Leopold 



V. BuCH och Humboldt, ofvergingo pa motsatta sidan. Sa- 



lunda visade v. Buch, att Kristiania-traktens granit var yngre 



an dess ofvergangsformation, och Humboldt iakttog vid Ir- 



tischs strander, att graniten genombrutit lager af lerskiflf'er 



och vagriitt utbredt sig ofver denna pa en striicka af flere 



mil. 



S&som en ifrig kiimpe for asigter ofverensstammande 



med Werners upptriidde i Norge Keilhau, hvilken ansag, att 



manga af de massformiga bergslagen voro »transmuterade se- 



diment», och siirskildt att Norges granit var omvandlad gneis. 



Liknande dsigter uttalades samtidigt af Keferstein; men i 



ogonen fallande var, att Werners liiror allt mera forlorade 



terrang, till dess G. Bischof 1847 framtradde med sin cpok- 



gorande »Lehrbucb dor chemischen und physikalischen Geo- 



logie». Bischof slot sig nara till Werner och uppstalde en 



p& kemiska forskningar grundad teori, enligt hvilken graniten 



med Here bergslag blifvit bildade pjl v.^ta viigen. Bischofs 



beniigenhet att gd till samma ofVerdrift som Werner, sA att 



ban till och med bestred basaltens eruptiva natur, beredde 



honom hiiftigt motstand fnin flertalet geologer. A andra si- 



