o 



78 AFDELNINGEN FOR INGENIORSVETENSEAP. 



mit pa den punkt, att gtriden om hum man skall ga till vaga 

 vid afprofningen blott ror sig om detaljer, icke om principen. 

 Ofveraa vi nu till den sista delen af f'rasfan, eller hum 

 man i praktiken skall anviinda denna miitare af olika cements 

 varde och stvrka, sa mota stora svario-heter, hvilka visser- 

 ligen delvis aro losta, men pa hvilkas f'ulistandiga losning 

 det dock annu torde vara skal att rikta sin uppmarksamhet, 

 sarskildt inom de tre nordiska landerna. Jao- har redan vi- 



* — 



sat, att cementprofningen blifvit bragt till nagot likartadt 

 med profningen af andra byggnadsmaterialier, sasom sten, 

 jern och dylikt, i det att det galler att undersoka dess hall- 

 barhet for krossning och afslitning, men har emellan fore- 

 finnes dock iifven en stor skiljaktighet. Leverantoren af sten, 

 likasom jern- och stalfabrikanten, lemnar namligen sin vara 

 fardig till anvandning, och den behofver blott underkastas 

 det direkta hallfasthetsprofvet, men cementfabrikanten lem- 

 nar ett fabrikat, som icke ar fiirdigt att direkt profvas, eme- 

 dan det forst maste angoras med vatten eller med vatten och 

 sand, om det skall anviindas i blandningar. Vi finna saledes, 

 att vid profning af cement vanskligheter forefinrias, som icke 

 mota vid profning af de namnda byggnadsmaterialierna, ocli 

 man blir harvid i sa hog grad beroende af de personer, som 

 utfora profven, att man maste vidtaga sarskilda atgiirder for 

 att forvissa sig om, att denna profning blir verkstald med 

 behorig omsorg och noggranhet. Jag anhaller att har fa 

 anfora nagra ord ur ett bref fran kemisten Stein i Kjoben- 

 havn, som af Ingeniorsforeningen derstades fatt i uppdrag 

 att utfora cementsprofning for Danmark. 



I borjan af ar 1879 uttog jag fran vart lager ett cements- 

 prof och skickade halften deraf till undersokning af kan- 

 didaten Stein i Kjobenhavn och den andra halften till dr 

 MiCHAELis i Berlin. Efter nagra manaders forlopp fick jag 

 svar om hum profven utfallit, och det visade sig da, att under 

 det att Stein hade erhallit 27,4 kilogr. efter 7 dagar och 36, i 

 kilogr. efter 28 dagar, hade Michaelis pa samma tider uppnatt 

 respektive 38, so och 50,15 kilogram. Jag skref da till Stein 

 derom; han anstalde nytt prof, men fick samma resultat som 

 forut och skref till mig: »De vil heraf se, at vi dog derefter 



