OFVERLAGGXING OM FRAGOE AXG. FISKERIERNA. 487 



Sagkyndige havde klart vist ham, at Fiskerierne ikke kuude 

 skotte sig selv, men stottet paa Naturgranskerens Under- 

 sosfelser, var der baade i Havet oo; i de ferske Yande me- 

 Dfet at ofiore til Fremme for de saa overordentliff vio-tio-e 

 Fiskerier. Han gjennemgik flere af de af tidligere Talere 

 naevnte Exempler og viste bl. a., at dot ikke er nok at 

 frede Fiskenes Leg:, men at man oo-saa maa vaerne om de 

 unge Fiske, som heist maa skaanes saa laenge, intil de i 

 det mindste kunne faa leget en Gang, inden de fiskes. 

 Der maa derfor os'saa sorofes for Oplvsnino-er om Yncrelens 

 Liv, og disse ville for Fiskeriet mulig vise sig endnu mere 

 frugtbringende end Oplysniugcrne om de udvoksede Fiske. 

 Til Dr. LrNDBERGS Meddelelser fojede han den Bemserk- 

 ninor, at man, efter forst at hafve skafFet den uundvEerlisfe 

 Ledelse af Fiskerierne, maatte stille sig som Maal efter- 

 haanden at komme til en tvuns;en Statistik. Endelio; maatte 

 han fremhaeve Yerdien af lao-ttao'clses-Stationer, hvor ikke 

 alene Fisket og Fiskene bleve iagttagne, men ogsaa me- 

 teorologiske og andre Forhold, som have den allerstorste 

 Yigtighed for Fiskerierne og for den rette Opfattelse af dem. 



Professor Arrhenius forenade sig med friherre Ce- 

 DERSTROM och professor Torell i hvad de anfort samt de- 

 lade afven den mening, som af fiskeriintendenten nyss blif- 

 vit antydd, namligen att erhallandet af en liskeristatistik 

 vore af mycken vigt och horde beframjas. Men, yttrade 

 talaren, om det skall kiinna blifva niigot beviindt med fi- 

 skeristatistiken, sa raA,ste den hafva nagot att stodja sig vid. 

 Det iir icke nog, att man far vcta, att vi hafva S{\ och sji 

 manga fiskare, hvilka gora s{\ och s<^ stora filngster och au- 

 vtinda den cUor den redskapen, utan for fiskcristatistiken 

 bor ilfvcn utredas hvad friherre Cederstrum och professor 

 Torell papekat, forhrdlandet med fisket i allmiinlu't, livad 

 resultat det "jifvcr och hvad som befriimiar en mcr eller 

 raindre rik f&ngst m. m. d. Man behofver inhemta kanue- 

 dom icke blott om fiskevattneDS fauna utan iifven om deras 

 flora, dil det iu cfjentlieren iir viixtvcrlden som bidrajrer till 

 crustacccrnas och ofriga dylika djurs lif, of hvilka fiskarna 



