536 AFDELNINGEN FOR ENTOMOLOGI. 



nieu deremot har man i nordligare delen af Skandinaviska 

 halfoD, FinlaDd och norra Ryssland icke allt for sallan funnit 

 en siirdeles eo^endomlio- honform af detta aenus, som ut- 

 marker sio- derio-enom, att tackvins-arnas hela vta ar tatt 

 besatt med vartlika uppliojningar, och hvilken forst blifvit 

 beskrifveu af min farfar C. Sahlberg under namu af Di/- 

 tiscus verrucifer. Det synes mig vara fullkomligt sakert, att 

 denna form endast iir en med for fortplantningen gynsam 

 skulptur (analog med den farade hos Macrodytes) forsedd 

 bona af den mot norden s^anska lauo-t utbredda Gr. zonatus. 

 Uti nordligare lander finnas iifven hanar med for fortplant- 

 ningen gynsammare utvecklade mellanfotter, och det ar sa- 

 dana, som af Thomson blifvit aotagna for hane till G. ver- 

 rucifer och med denna bildande en skild art, kallad Gr. 

 jnciventris Thoms. 



Af sliigtet Hydaticus hafva honorna endast skuldrorna 

 i storre eller mindre utbredning rynkade, hvilket iir tyd- 

 ligast pa den eljest glattaste arten //. hvvipennis. Nagon 

 skulpturdimorfism hos detta slagte har jag iinnu ej an- 

 traffat, hvilket dock kan bero derpa, att dess representanter 

 i de trakter, der jag samlat, hafva en ganska ringa utbred- 



nmo'. 



De stora och langstrackta Cymatopterus-^xiern^ hafva 

 tiickvingarna pa tvaren liitt strimmade sa val hos hanen som 

 hos honan, dock alltid starkare hos det senare konet. Nao-on 

 dimorfism har jag ej iakttagit. Antecknas fortjenar dock, 

 att de tvcnne arter, som aro utbredda lixngst mot norden 

 och ga upp i fjellvatten, C. striatiis och C. dolabratus, hafva 

 starkast skulptur. 



Hos sliigtet Rliantus hafva en del honor en mycket star- 

 kare skulptur iin andra och hanarne, hvilket i synnerhet 

 iir rniirkbart hos R. notatus. 



Ga vi sedan till det artrika sliigtet Gaurodytes, sa finna 

 vi hiir foljande oiika skulpturforhallanden : 



1. Honan normalt ndtlikt strimmad. Sadan skulptur 

 hafva G. Zetterstedti och G. Sturmi, af hvilka den forra ute- 

 slutande lefver pa den hogre nordens fjell, den senare iir 



