550 AFDELNINGEN FOR AXATOMI OCH FYSIOLOGI. 



forstas med violettblindhet och huru deuna art af fargblind- 

 het borde enligt teorien taga sig ut i verkligheten. Den 

 fullstandigt violettblinde skulle enligt teorien bafva endast 

 tva grundfiirger i sitt system, namligen rodt och gront. En 

 violettblind bor salunda i spektrum, som inneballer alia enkla 

 fixrger, se endast nyanser af tva hufvudfarger, rorZ^ ocli ^ron^. 

 Den violetta delen af spektrum bor deremot for honom vara 

 alldeles fiirglos, hvilket ocksa bor vara bandelsen med ett 

 bredare eller smalare balte i spektrum, der gransen ligger 

 mellan de bada hufvudfargerna. Detta stalle motsvarar nam- 

 ligen den Ij assort, af hvilken de bada slagen af fargperci- 

 pierande element retas lika starkt. Af teorien foljer iifven, 

 att den violettblindes spektrala hufvudfarger, sa val rodt 

 som gront, maste vara ett renare och mer mattadt rodt och 

 gront an den normalseendes motsvarande faro-er. 



I afseende pa de fargforvexlingar, som den violettblinde 

 bor bega vid hr H:s prof, sa fordrar teorien, att ban skall 

 med gront forvexla blatt, och med purpur (rosa) rodt och 

 oran2:e, till och med o-ult. 



Herr H. visade nu genom en hel mangd prof, som den 

 ifragavarande personen utfort, att alia teoriens fordringar 

 sa vidt de genom objektiva prof kunna tillfredsstallas, syn- 

 tes pa ett ofverraskande satt noggraut och fullstandigt upp- 

 fylda. Har foreligger saledes patagligen ett fall af typisk 

 fullstandio' violettblindhet i den fullkomlifjaste ofverensstam- 

 melse med den YouNG-HELMHOLTz'ska teorien. 



Enskildheterna af alia de undersokningsserier, som fort 

 till detta resultat, skola pa annat stalle utforligt meddelas. 

 Har ma endast sarskildt meddelas, att den undersokte, hvars 

 spektrum var fullkomligt oforkortadt i den roda andan, an- 

 gaf dess slut mot den violetta (bans »gr6nt>/) alldeles pre- 

 cist vid det stalle, der den normalseendes violetta begynner, 

 samt att ban ang^af ett neutralt, faro^lost <2;rtlnsbalte mellan 

 de bada hufvudfargerna i sitt spektrum ungefar pa det stalle, 

 der den normalseendes gulgront har sin plats. Dermed of- 

 verensstamde ocksa fullkomlio-t bans sefirirarnsforvexlingar, 

 i det att ban regelmessifrt forvexlade a ena sidan rodt, 

 orange och gult, samt a andra sidan gront och blatt med 



