RUNEBERG, OM PEENICIOS ANAMI. 573 



i detta afseende af de terapeutiska iiigreppen har jag icke 

 kunnat konstatera. Tillstandet har till en borjan haliit sig 

 oforandradt eller forsamrats, under all slags behandliug, 

 och forbattrin^en bar infunnit sig an under en bebandlins^s- 

 metod iin under en annan, synbarligen oberoende af terapien. 



Pa grund af hvad jag salunda haft aran anfora, maste 

 jag derfore anse, att ett dylikt diskontinuerligt, genom mel- 

 lantider af mer eller mindre fullstandig helsa afbrutet for- 

 lopp af sjukdomen ar regeln, atminstone bos oss och ma 

 handa ar detta fallet afven annorstades, om blott uppmiirk- 

 sambeten fastes haruppa och patienterua icke undandraga 

 sis: en lano;re tids observation. 



I afseende a den perniciosa anamiens natur och dess for- 

 ballande till andra former af anami, iiro asigterna iinnu mycket 

 delade. Foga torde dock nagon, som varit i tillfalle att iakt- 

 taga ett nagot storre antal fall af denna sjukdom, vilja be- 

 strida, att den upptrader med en sa skarpt utpriiglad och 

 karakteristisk klinisk sjukdomsbild, som man blott kan onska 

 det. Den egendomliga, vaxlika, ofta nagot i gult eller gront 

 stotande fargen pa hud och synliga slemhinnor, de lindriga, 

 men utbredda oedemen, den ytterliga kraftlosheten och utmatt- 

 nino'en, de svara disrestionsstorino-arna, den markerade om- 

 heten ofver sternum, temperaturstegringen. symptomen af 

 fettdegeneration af hjertat, benagenheten for bloduingar fn\n 

 slemhinnor, hud och retina, den Ijusa, vattenaktigabloddroppe, 

 som framqvaller vid instick i huden, allt detta vid vanligen 

 val bibehallen fettviif och franvaron af hvarje tecken till va- 

 sentligare organstoring, bilda en sa cgeudomlig symptomkom- 

 plex, att den viil, iifven utan blodkulcrakning, knappast uii- 

 Sfonsin kan misstydas eller gifva auledning till forvexlingar, 

 sedan uppmiirksamlieten en gilng blifvit fastad pi\ densamma, 



Iliirtill kommer iinnu, att i flertalct fall bcstiimda ana- 

 tomiska forilndringar antriiifas. Fettdegeneration af hjertat 

 och de fiuarc kiirlen, rctinalblodningar och andra hasmorr- 

 hagier i slemhinnor och serosa membraner, den gula ben- 

 miirgens forvandling till en rod, los, ccllrik massa, den for- 

 andring af de ruda blodkroppornas form och storlek, som 

 man beniimnt poikilocythos och mikrocythiimi, snknas en- 



