OFVERLAGGNING OM FRAGOR AXG. ALKOHOLMISSBRUKET. 713 



ett sadant fall, som bland audra kommit inom min verk- 

 samhet som liikare. En man kom till mig och sokte rad 

 for sin helsa. Han var icke nagon Bacchi tillbedjare, men 

 val hans van, och det dagliga bruket af spritvaror var vida 

 ofver livad det borde vara for att bans helsa skuUe kunna 

 egfa bestand. Han hade sasom raano-a andra for vana att 

 taga konjak pa formiddagen, supen till frukost, middag och 

 qvall samt toddy pa aftonen, ol o. s. v. Sedan ban genom- 

 gatt sin daofs vanlio'a historia och iag; lemnat mina rattelser 

 och foreskrifter, voro hans sista ord: xfar jag icke anda pa 

 formiddagen taga mig en liten pinne?» Det var konjaken 

 ban dermed menade; denna var bonom svarast att afvara. 



Allmanheten bar sig nog bekant, att briinvinet icke utan 

 skada kan missbrukas i liina'den, men att forhallandet ar 

 detsamma med konjak, tyckes man ej hafva insett. Jag kan 

 i sammanhang harmed niimna, att bar i Sverige importen af 

 konjak under de senare aren stigit hogst betydligt. Ar 1870 

 infordes 214,240 kannor; importen bar sedan niistan jirligen 

 okats, sa att 1879 importerades iinda till 871,000 kannor, 

 d. V. s. importen bar pa dessa 10 ar okats till mer iin fyr- 

 dubbla beloppet. Och nog fortdres under namn af konjak 

 iinnu mer an det, som verkligen importeras. 



Af hvad iaoj nu anfort torde vara klart, att en oriktis: 

 uppfattning af konjakens inflytande pa helsan och i sam- 

 manhang dermed ett stort missbruk af densamma bos oss 

 verkligen eger rum. Detta ilr mitt svar pa forsta dclen af 

 fragan. 



Gi\ vi derefter till andra delcn ellcr hvad som fran lii- 

 karnes sida kan goras for att motverka detta, hafva vi forst 

 att soka utleta anledninofcn till det missbruk, som ias: tror 

 mig hafva visat forcfinnas. Gfi vi da tillbaka i tideu, si\ 

 manne icke den cgcntliga borjan till missbrukrt af kon- 

 jaken just giir tillbaka till den tid, da denna mera allmilnt in- 

 fordes i tcrapien sAsom ett stimulerandc medel, och manne 

 det icke iir fran samma tid, som den alliniinna upplattningen 

 om konjakens allmilnt nyttiga verkningar forskrifvcr sig? 

 Sa synes dot mig. I hvad man liikarne kunna hafva varit 

 orsak till en sadau uppfattning bos allmanheten, derom vill 



