FESTER OCH UTFLYGTER. 



Maktiga gestalter draga 

 6fver rainnets dunkla grund, 

 Mangen bragdrik lefnads saga 

 Klingar fram ur kumlens rund, 

 Cell i tradens kroner susar 

 Manget klangfullt naran, som tjusar 

 En ocii hvar, som hjerta bar 

 For hvad konst och bildning ar. 



Sadan ar den underbara 

 Makt som bor i rum och ort ; 

 Ty fast sekler hadan fara, 

 Folk och seder vexla fort, 

 Ega grund och mur och tempel 

 Qvar annu sin gamla stampel 

 Och ge slagtet, som forgar, 

 Sina sagner ar fran ar. 



Dock ur detta rika vimrael 

 Trada fram for oss tva man. 

 Se, hvart drag mot minnets himmel 

 Star sa klart, sa kandt igen! 

 Mark, hvad sjalfuUt syskontycke 



— Mynt ur samraa adla stycke 

 Slagna till sin Herres pris — 

 Ja, det ar Linne och Fries! 



Samma Smaland bada fodde 



— Stormans vagga forr och sen — 

 Samma hug hos bada glodde, 

 Glodde genom marg och ben. 

 Samma bygd, en karg men fager, 

 Forst de spada sinnen drager: 

 Rashults skog och Femsjons strand 

 Bli till blomsterns sagoland. 



Sedan gar ej vagen lika: 

 En i Lappland >ser Guds 9par>, 

 En pa Skanes fait de rika 

 Svarmar kring i nyvackt var. 

 Men fast land och sekel stracka 

 Sig emellan dera, sS, racka 

 De hvaranu sin hand and4, 

 Och de tyckas samman g4. 



En f&r tjena sina sporrar 

 Sasom gast pa fjerran knst, 

 Afvogheteu lauge kuorrar, 

 Han i\v stinda niA,npen dust. 

 Men den andre s&g sin lefnad 

 Flyta lugnt i verksam trofnad, 

 Karlek, hid och iira vaun 

 Men ej n&gon afundsman. 



liar do haniiKulc oni'^ider, 

 Forde hit sin rika skatt. 

 Och bar ha for alia tider 

 De en valdig v;\rd sig satt: 



787 



