FESTLIGE SAMMEKKOMSTER. 677 



paa et snarligt og iykkeligt Gjensyn. Et Leve for rle skan- 

 dinaviskeNaturforsker in o d e r . 



Professor Schonberg fra Christiania udbragte dereiter med 

 folgende Ord Skaalen for Kjobenhavns Universitet: 



De skandinaviske Naturforskere samles nn ikke oftere end, 

 at der gaaer en halv Menneskealder lien, for vor Vandreforsamling 

 har gjort sit Omlob gjennem Modestederne. Dette liar til Folge, at 

 der gaaer Tid nok hen til, at vi, naar vi komme igjen til samme 

 Sted, se mere tydeligt og fuldstsendigt Yidnesbyrd om Fremskridtene, 

 saavel i det almindelige sociale, som ogsaa i det intellektuelle Liv i 

 Nationen. I denne By, i dette Centrum for dansk Kultur, have vi 

 set, hvad der i de Aar, siden vi vare her sidst, er rejst af Yidnesbyrd 

 om det kraftig pulserende Liv, som rarer sig i den Institution, som 

 igjen er et Centrum for Yidenskab og Aandsliv i dette Land: 

 Kjobenhavns Universitet, alma mater Hafniensis. Sgerlig have vi 

 Naturforskere paa nsert Hold, ja paa det Sted, hvor vi have holdt 

 vore Moder, og i dets nfermeste Omgivelser havt dette for vore 

 0jne, og vi vente, nseste Gang vi komme, at se endnu flere til Uni- 

 versitetet knyttede Institutioner paa Naturforsknmgens og Lsege- 

 videnskabens Omraade, — som vi vide er planlagte — betegne nye 

 Fremskridt. Det er ikke alene ved, hvad Universitetet har vseret og 

 er for dansk Yidenskab og for hele Nordens, men for hele den viden- 

 skabelige Yerden, at Kjobenhavns Universitet gjennem al sin Til- 

 veerelse har hsevdet sin Stilling. Her har dels vseret en stille brgen- 

 dende Lyskilde, dels et herfra udgaaet Lysglimt, som har t&endt og 

 spredt Lys og Liv paa store Omraader af Memieskelivet i hele 

 "\'erdensdele. 



Sserlig have vi Norclmsend Grund til at se paa Kjobenhavns 

 Universitet med Pietet og Hojagtelse. I den meste Del af sin Tid 

 har det vseret det vsesentlige Centrum ogsaa for vort videnskabelige 

 og kulturelle Liv. Og de Fleste af os eller Mange af os ere gamle 

 nok til at have hart vore Bedsteforaeldre tale om Kjobenhavn og 

 Kjobenhavns Universitet med Erkjendtlighed og med Yarme som 

 det Sted, hvor de tilbragte den bedste Del af sit Ungdomsliv. 



Der har ved dette vort Mode i en af Sektionerne va^ret 

 sagt Noget, som gik ud paa. at naar En talte Latin, kunde dette 

 tydes som Tegn paa en Mangel i hans Intelligens. Om CTrund- 

 lseggeren af dette Universitetet fortseller den historiske Legencle, at 



