DISKUSSIONSM0DER. 233 



at demie Fremgangsinaade har gjort nogen Nytte. Om 

 ogsaa Fabrikanterne soge at svsekke Virkningen deraf, 

 er det altid en Stotte for Apothekerne at kunne henvise 

 til de foretagne Undersogelser. Da der nseppe lod sig 

 Noget udrette ad Lovgivningens Vej, maatte Apothekerne 

 selv tage Initiativet og soge ad rent praktisk Vej at ind- 

 virke paa Publikum, men man maatte gaa lidt energisk 

 frem. Vilde man virke gjennem Pressen, maatte man ikke 

 lade sig noje med at benytte Tidsskrifter, men maatte 

 ty til Dagspressen. 



Apotheker Alfred Benzon, Kjobenhavn, opfordrede 

 Medlemmer fra Sverige til at udtale sig. Saa vidt ham be- 

 kjendt er det i Sverige forbudt private Folk at indforskrive 

 Medicin. Et saadant Forbud existerer ikke i Danmark. 

 Skulde Apothekerne her kunne udrette Noget, maatte der 

 sluttes en Ring over hele Landet ; men saasnart en Enkelt 

 bryder ud, hjeelper det ikke. og det havde viist sig, at ikke 

 engang i Kjobenhavn kan Ringen vedblive at vsere sluttet. 

 At paavirke Publikum vilde vsere meget vanskeligt. Han 

 havde aldrig truffet paa noget Individ i Publikum, der 

 havde udtalt Misfornojelse med et Arkanum, men desto 

 Flere, der have vseret misfornojede med almindelig Medici n. 

 Heller ikke ad Lovgivningens Vej lod der sig under de 

 nuvserende Forhold udrette Noget. Men unsegtelig maatte 

 det erkjendes, at der er Trang til Forandringer i Lov- 

 givningen, som i sin nuvserende Skikkelse kan fore til 

 absurde Resultater. Det er saaledes forbudt Apothekerne 

 i Haandkjob at sselge Bomuld eller Gaze, prsepareret med 

 Sublimat, men alle Andre er det tilladt at sa3lge disse 

 Sager som Forbindstoffer. 



