DISKUSSIONSM0DEE. 227 



handled e Sporgsmaalet fra Lsegernes Standpunkt, og der 

 blev . fort en ret livlig Diskussion, hvori Prof. Horne- 

 mann, Medicinalraad Wistrand og Expeditionschef 

 Kjerulf deltoge. Der var her Enighed om, at det var 

 et Sporgsmaal, som ogsaa Lsegeforeningerne i de 3 Lande 

 burde tage sig af, men der blev ikke vedtaget nogen 

 Resolution. For Danmark havde denne Diskussion den 

 umiddelbare Folge, at Sundhedskollegiet i en Skrivelse af 

 15de April 1874 advarede Lspgerne imod at anbefale Ar- 

 kana. Man saae nemlig dengang ikke sjeldent, at der 

 udgik Bekjendtgjorelser om saadanne Produkter, ledsagede 

 af Anbefalinger fra enkelte Laager, som stadig vare de 

 samme, Noget, der nu nsesten aldrig finder Sted. I Be- 

 gyndelsen af 70' erne blev der dernsest forelagt Rigsdagen 

 et Lovforslag om Handel med Arkana, men saa vidt 

 Taleren erindrede, nsegtede Landsthinget det Overgang 

 til 2. Behandling. Dette stottedes navnlig paa den Be- 

 tragtning, at det skulde stride imod den personlige Frihed 

 at formene Publikum at benytte Midler, som det anseer 

 for nyttige. Man skulde dog synes, at ligesaa vel som 

 man kan paalsegge Folk at lade sig vaccinere eller tvinge 

 dem til, naar de blive angrebne af en epidemisk Sygdom, 

 at lade sig indlaagge paa et offentligt Sygehus, maa man 

 ogsaa vsere berettiget til at forhindre, at de lade sig 

 narre af Svindlere og Bedragere. Hvad der i denne 

 Henseende kan gjores, maa vsere Gjenstand for de medi- 

 cinale Autoriteters og for Lovgivningsmagtens Virksomhed. 

 Man kan dele de hemmelige Lasgemidler i 4 forskjellige 

 Klasser. Til den lste Klasse maa henfores saadanne, der 

 ere ubetinget skadelige, f. Ex. Wagners Tandvand, 

 der indeholder Salts^^re, som odelaagger Taanderne, Corn- 

 killer, et Ligtornemiddel, som kun bestod af farvet, kon- 



15* 



