I 72 SEKTIONEH FOB EOTANTK. 



del varil t'ullt fcypisk Betula odoralu sum tunnits. ej spar 

 B. verrucosa. Jamte aspen oeh bjorken hade redan d§ 

 5a&£ aurita, S. cinerea, S. caprea, Potamogeton natans, "P. 

 sp. Nymphcea a/ha, Menyanihes trifoliata o. a. invandrat, 

 — Furvegetationen hade kommit efter denna, hade 

 utbredt sig likformigt ofver hela det stora omradet; p§ 

 stora delar af det samma betecknade den ock den sista punkt 

 i utveckling, vegetationen an idag hunnit. Foredra- 

 ganden framholl, att redan under den tid, som fbregick 

 ekens intrangande, invandrade enligt hvad fullt odispu- 

 tabla fynd ge vid handen en del former, som i allmanhet 

 anses tillhora de formationer, i hvilka eken ar det typgif- 

 vande tradel . Bland dessa arter anfordes Corylus Avel- 

 lana. Cornus sanguined, Crdtcegns, Fhamnits Frangula, Vi- 

 burnum Opulus, och enligt fynd vid Benestad t. o. m. Tilia 

 europcea. — Ek vegetationen var den, som foljde 

 efter furen. Att denna ej varit likformigt utbredd 

 ofver landet anda till sin nuvaranda nordgrans, hade fore- 

 dragandens undersokningar inom det smalandska hoglandet 

 visat. Asken och linden vore de mest karakteristiska af 

 de trad, som funnos tilsammans med eken. — Bokvege- 

 tationen hade eftertradt ekens i sodra Sverige och i 

 norra ocn mellersta hade gran en intagit platsen efter 

 respektive furen och eken. 



Sedan foredr. betonat, att de forhallanden, som han 

 nu redogjort for, ej inneburo nagon teori, utan voro enkla 

 fakta, ofvergick han till en redogorelse for den mojlig- 

 het till en verklig tidsbestammelse om an relativ, som 

 lage i en undersokning af de torf- och gyttjebildningar, 

 hvilkas forhallande till marina bildningar vore mojlig 

 att angifva. Detta, hvilket annu ej skett, vore narmaste 

 malet for arbetena pa detta omrade. — Till sist visade 



