DISKUSSIONSM0DEE. 267 



Zoologi", i hvilken Indvoldsormene, Moskusdyret og Blod- 

 iglen behandles sserlig indgaaende , medens de ovrige 

 Dyreformer kun loselig omtales, er en Vanskabning, der 

 nseppe nogetsteds vil blive paaskjonnet; Snylterne be- 

 handles bedst i Sammenhseng med de Sygdomme, som de 

 fremkalde, o. s. fr. 



At zoologisk Indsigt kan vsere af Betydning for og 

 gjores frugtbringende for Pathologien, skal ikke bestrides 



— just iaar har jo Metschnikoff udgivet sine Fore- 

 lsesninger over komparativ Betamdelseslsere, der vise dette 

 saa klart, som onskes kan. Men alt dette nodvendiggjor 

 dog ej, at Zoologien skal bevares som medicinsk Lserefag 

 paa samme Maade, som hidindtil er sket; i det Hojeste 

 bor den zoologiske Undervisning bevares som et 1 ill e, 

 heist zootomisk Kursus i sammenlignende Ana- 

 tomi — eventuelt forbundet med almindeKg Embryo- 

 logi; thi om disse Discipliner end ikke, som Hasse 

 skriver, „so recht eigentlich die Grundlage der praktischen 

 Medicin bilden", saa ville de dog altid vsere af uvur- 

 derlig Betydning for Undervisningen i Anatomi, der jo 

 nu nsermest maa drives som en kirurgisk Hjselpevidenskab. 



Og hvor meget man end indkniber Betydningen af den 

 botaniske og zoologiske Indsigt for Pathologiens Studium 



— tilbage bliver dog altid den msegtige, opdragende og 

 skolende Virkning, som en fornuftig ledet Undervisning 

 i Botanik og Zoologi kan have for Medicinerne. Det vilde 

 vsere trist, om vi nodsagedes til at kaste disse to Fag 

 overbord; men skulde de engang komme til at dele 

 Sksebne med Mineralogien — der jo nutildags ikke 

 lsengere doceres for Medicinerne — saa maa vi arbejde 

 desto ivrigere paa at udvide Naturhistorie-Undervisningen i 

 Skolerne og gjennemfore det Program, som Axel Key 



