ANDET FJELLESM0DE. 101 



afbrudte Udvikling, og det er da nsermest Skovene, som 

 man tsenker paa. Bates siger: der er aldrig hverken 

 Vaar eller Sommer eller Host, men hver Dag er en 

 Forening af dem alle tre. Dette er, ialfald del vis, rigtigt. 

 Det Dodens eller dog Sovnens Mserke, som Vinteren paa- 

 trykker vore Lovskove, er ganske vist ukjendt i Troperne, 

 deresSkove ere paa Grand afKlimatetsEnsformighed stedse- 

 gronne (paa faa Undtagelser nser), hvad jo forovrigt ogsaa 

 vore Naaletrseskove ere, ja selv mange af vore smaa 

 Buske og Urter, endog i Gronland. Men ikke maa man 

 af disse Ord forledes til at tro, at Livet og Udviklingen 

 gaar for sig Aaret rundt med den selvsamme Kraft: at 

 hver Art afTrse faaer nyt Lov, blomstrer og ssetter Fragt 

 uafbrudt til alle Aaret s Tider. En saadan uafbrudt 

 Udviklingsgang findes, efter min Iagttagelse, ikke, nden 

 for maaske nogle faa, mere urteagtige Planters Ved- 

 kommende. Om Lagoa Santa har ialfald nsesten hver 

 Art sin relative Hviletid, sin bestemte Tid for Livets 

 forskjellige Faser; der er en tydelig Vaartid, nemlig 

 omtrent August — Oktober, og der er en tydelig Vintertid: 

 der er et bestemt Lovspring og Lovskifte; men saa er 

 der en stor Afvigelse fra vore Lovskove. Hos os udfoldes 

 Bladene paa vore Lovtrseer i Maj og falde til Jorden 

 i Oktober; omtrent 6 Maaneder sidde de paa Tree erne ; 

 men dette Tidsrum er afhamgigt af de fysiske Forhold, ogi 

 andre for Plant elivet gunstigere Klimater kunne de samme 

 Arters Blade sidde la?ngere. I Tropeskovene med de ens- 

 formede fysiske Forhold leve Bladene gjennemgaaendemeget 

 lsengere, de ileste dog ikke meget mere end 1 Aar, nogle 

 dog etPar, og de falde forst til Jorden, naar det nye Lov 

 alt er kommet frem ; men ingenlunde opnaa de den Alder, 

 som f. Ex. Naalene paa vore Grantra3er Denne det gamle 



