146 TREDIE F.ELLESM0DE. 



batteri lige i 0jnene paa ham, at hidlokke sin Mage af 

 det andet Kjon osv. De fleste Dybhavsfiske ere kulsorte, 

 morkebrune, askegraa eller helt farvelose, men i prsegtige 

 rude Livreer eller solvblanke med rode Firmer optrsede 

 ikke faa af dem, derikke jnst bebo de allerstorsteDybder. 

 Det er selvfolgelig allesammen Rovfiske paa en eller 

 anden Maade, men at det kan vsere vanskeligt nok at 

 bjerge Foden, derom vidne de msegtige T sender, den over- 

 ordentlige Udvidelighed af Mave og Bug, der ssetter 

 mangen en af dem istand til at sluge et svagere Bytte, 

 der er storre end de selv — hvilket rigtignok kan fore 

 til, at den, stserkt udspilet som den er, under stadig for- 

 mindsket Tryk farer op til Overnaden som en Prop, ligesom 

 vor Rodflsk eller Bodensoens Dybvands-Hselt, naar den er 

 fanget paa Krog; fremdeles det uhyre Gab, hvormed 

 mange af dem ere udrustede, saa at vi tilsidst komme til 

 Former, der tilsyneladende ikke ere stort Andet end 

 levende Fiskeruser med et ubetydeligt Halevedhamg og 

 ikke ere de mindst seventyrlige i den lange Rsekke af 

 monstrose Former, som Dybet huser. Derimod synes 

 Aandedrsettet ikke at gjore dem nogen Vanskeligked ; 

 ingen Dybhavsfisk med extraordinsert Udstyr i denne 

 Retning er hidtil kommen for Dagen, hvad dog er Til- 

 fseldet med enkelte Krebsdyr; snarere er deres Gjselle- 

 apparat noget svagt. 



Af Krebsdyr enes Klasse er Systemet blevet 

 beriget med en forbavsende Mamgde Former: Krabber, 

 Halvkrabber, Eremitkrebs, Rejer, Skrukketrolde (Isopoder) 

 og Amphipoder eller „Tanglopper u — hvor lidet pas- 

 sende dette sidste Udtryk end er her, hvor Tang 

 ikke findes. Vi trseffe her Here Ejendommeligheder, der 

 minde om, hvad vi fandt hos Fiskene: en Skalhud saa 



