150 TREDIE F^LLESMODK. 



hold end e Arbejde, til for at bringe dette Liv for Dagen i 

 lmgenlunde Fuldstamdighed ; thi hvor forsvindende faa og 

 smaa ere ikke de Pie tier, der ere blevne afsogte, selv om 

 v Challenger" har gjort 354 og „Albatros u paa sin sidste 

 Expedition c. 80 Kast med Skraben eller Trawlen ! — Det 

 vilde dog vsere en Misforstaaelse at taanke sig, at Dyre- 

 livet tiltog i Styrke og Mangfoldighed med Dybden; tvert- 

 imod, dets Kulminationspunkt ligger vistnok i den hojere 

 Del af det abyssale Rige; paa storre Dybder under 1000 

 Favne tager det tilsyneladende altid af ; men der er nseppe 

 nog en Del af Havbunden, selv den allerdybeste, som er 

 en 0rken i denne Betydning. Herved maa man dog tage 

 i Betragtning, at de Arealer, der ligge dybere end 3000 

 Favne, ere forholdsvis smaa, og at de, der ikke naas af 

 en Lodline paa 4000 Favne, nsesten kun ere at regne for 

 smaa Huller, der kun faa Gange ere blevne fejede med 

 Trawlens Svaberter. Det er derfor ikke umuligt, at de i 

 Virkeligheden ere ligesaa vel befolkede som de hojere 

 liggende submarine Dale og Rygge. 



Have vi opgivet at undre os over, at der kan leve 

 Dyr under de mange Atmosfserers Tryk, at disse Morkets 

 Ysesener kunne vsere saa praegtig farvede osv., saa kunne 

 vi dog med nogen Bet endnu undre os over, hvorfra de 

 faae Foden; thi vi ere jo eller s vante til at betragte 

 Plantelivet som den umiddelbare eller middelbare Bserer 

 af Dyrelivet, og det, have vi seet, svigter os allerede ved 

 Tgerskelen til Underverdenen. Og at de leve „af hin- 

 anden", som man med Ret kan sige ogsaa om en stor 

 Del af Havets ovrige Beboere, kan dog ikke godt klare 

 Sagen. Gaadens Losning er vistnok den, at der dels fra 

 Kysterne og dels fra Havets OverfLade stadig glider eller 

 f alder en fin Begn af dode Organismer eller af Brud- 



